Édouard-Henri Avril
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 maig 1849 ![]() Alger (Algèria francesa) ![]() |
Mort | 28 juliol 1928 ![]() Le Raincy (França) ![]() |
Altres noms | Paul Avril ![]() |
Formació | École Nationale Supérieure des Beaux-Arts ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Pintura ![]() |
Ocupació | pintor, il·lustrador ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Germans | Paul Victor Avril ![]() |
Premis
| |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Paul_Avril_-_Les_Sonnetts_Luxurieux_%281892%29_de_Pietro_Aretino%2C_2.jpg/220px-Paul_Avril_-_Les_Sonnetts_Luxurieux_%281892%29_de_Pietro_Aretino%2C_2.jpg)
Édouard Henri Avril (Alger, 21 de maig de 1849 - Le Raincy, 1928) va ser un pintor francès i artista comercial. Sota pseudònim era il·lustrador de literatura eròtica.
Avril va estudiar art en diversos salons de París. Entre 1874-1878 va estar-se a l'École des Beaux Arts a París. Quan va ser comissionat per il·lustrar la novel·la Fortunio de Théophile Gautier, va adoptar el pseudònim de Paul Avril.[1]
Aviat va tenir una certa reputació, i va rebre moltes comissions per il·lustrar autors importants i l'anomenada "literatura galant" del dia, d'una forma eròtica. Aquests llibres eren venuts en edicions petites sobre una base de la subscripció, ordenada pels col·leccionistes.[2] És considerat el pare de la pintura eròtica.
Treballs principals
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/%C3%89douard-Henri_Avril_%289%29.jpg/220px-%C3%89douard-Henri_Avril_%289%29.jpg)
- Salammbô, de Gustave Flaubert.
- Point de lendemain, de Vivant Denon (1889).
- Fanny Hill, de John Cleland.
- Les aventures du Chevalier de Faublas, de Jean Baptiste Louvet de Couvray.
- Mon oncle Barbassou (1884), de Mario Uchard (1824-1893).
- La Femme, de Jules Michelet.
- Musque, hashish et sang, d'Hector France.
- Nouvelles, de Pietro Aretino.
- Le Miroir du monde, d'Octave Uzanne (1888).
- Le Roi Candaule, de Gautier (1893).
- Gamiani, de Alfred de Musset.
- Sobre les figures de Venus, de Friedrich Karl Forberg.
- Els sonets luxuriosos, de Pietro Aretino.
Galeria
Selecció d'il·lustracions d'una sèrie d'Édouard-Henri Avril.
Il·lustracions per De figuris Veneris
Referències
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Bibliografia d'Edouard-Henri Avril. Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine.
- Galeria de les seves obres.