Albert Trifol i Verdú
Biografia | |
---|---|
Naixement | 8 març 1944 ![]() Barcelona ![]() |
Mort | 16 maig 2005 ![]() Barcelona ![]() |
Formació | Institut del Teatre ![]() |
Activitat | |
Ocupació | actor de doblatge, director de doblatge, actor de cinema, director de teatre, actor de teatre, actor de televisió ![]() |
Fills | Núria Trifol i Segarra, Albert Trifol i Segarra ![]() |
![]() ![]() ![]() |
Albert Trifol i Verdú (Barcelona, 8 de març de 1944 - Barcelona, 16 de maig de 2005) fou un actor i director teatral i de doblatge català.[1]
Va començar al món del teatre amb 8 anys, es va formar com a actor a l'Institut del Teatre de Barcelona al costat de Pepe Mediavilla i va fer radioteatre a Ràdio Barcelona.[2] Trifol va debutar en el doblatge a la dècada del 1960, feina que va anar compaginant amb papers en obres teatrals i dramàtics i sèries per a televisió, i posteriorment també al cinema.
Va ser en el camp del doblatge on va aconseguir major reconeixement, d'una banda, especialitzant-se en actors secundaris, destacant especialment en la sèrie Mazinger Z de 1978, encara que són destacables així mateix els seus doblatges dels protagonistes de Carros de foc i L'home elefant.[2] A Star Wars episodi VI: El retorn del Jedi, va doblar al mestre Yoda.[2] A més, va posar la veu al personatge de François Pignon de la pel·lícula El sopar dels idiotes, interpretat per l'actor francès Jacques Villeret, a qui ha doblat diverses vegades.[2]
El 1982 va fundar l'estudi de sincronització Q. T. Lever, primer una productora dins dels estudis Seimar i a partir de 1989 amb local propi a la plaça Lesseps de Barcelona.[2] En aquest estudi, va dirigir i va realitzar molts dels doblatges de cinema d'animació japonès de la dècada següent, a més de les adaptacions d'A la recerca de l'arca perduda, la primera aventura d'Indiana Jones, on interpretava el major Eaton de la CIA.[2] També va ser un dels primers representants sindicals de l'àmbit del doblatge a Barcelona, a la dècada del 1970.[3]
A més de com a actor, al cinema va dur a terme altres funcions, com a director d'extres a Gràcies per la propina (1997) o doblador de sons a Actrius (1997), Carícies (1998) i Anita no perd el tren (2001). I va actuar també a sèries com Temps de silenci, Plats bruts, Laberint d'ombres, La Lloll, Sitges, Rosa, Estació d'enllaç, i Poblenou, entre d'altres.[cal citació]
Va ser pare dels també actors de doblatge Núria i Albert Trifol.[2]
Referències
- ↑ «Esquela de D. Alberto Trifol Verdú». [Barcelona], 17-05-2005, p. 34 [Consulta: 21 febrer 2019].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 2,6 «La Vermella - Núria Trifol, la veu de Natalie Portman, Anne Hathaway i Keira Knightley». Catalunya Ràdio. [Consulta: 27 desembre 2022].
- ↑ «Muere Albert Trifol Verdú, dueño de Q. T. Lever, actor de teatro y patriarca de una saga de actores de doblaje». La Hemeroteca del Buitre, 16-05-2005 [Consulta: 24 agost 2019].
Enllaços externs
- Albert Trifol a Eldoblatge.com