Antimonur
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Nickel_antimonide.jpg/220px-Nickel_antimonide.jpg)
Un antimonur és un compost químic format per antimoni i un element metàl·lic menys electronegatiu.[1]
Els metalls dels grups 1, 2 i 13 de la taula periòdica, això és, els metalls alcalins, els alcalinoterris i els elements del grup del bor, donen antimonurs estequiomètrics, on l'antimoni és trivalent, . Els altres metalls, amb alguna excepció, formen amb l'antimoni composts essencialment intermetàl·lics.[1]
Estat natural
A la natura hom hi troba alguns minerals que químicament són antimonurs. L'aurostibita és diantimonur d'or, ; la discrasita és antimonur d'argent(I), ; la breithauptita és antimonur de níquel(III), ; o la stibiopal·ladinita, que és diantimonur de pentapal·ladi, .
Aplicacions
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Indium_antimonide.jpg/220px-Indium_antimonide.jpg)
Els antimonurs de metalls del grup 13 de la taula periòdica, l'antimonur d'alumini, , l'antimonur de gal·li, , i l'antimonur d'indi, , juntament amb els seus aliatges relacionades, són semiconductors i poden aplicar-se a dispositius electrònics de baixa potència que requereixin alta velocitat. Les aplicacions inclouen sistemes digitals utilitzats per al processament de dades, comunicacions, formació d'imatges, i detecció, en particular en els equips portàtils.[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ 1,0 1,1 «Antimonur». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Bennett, B.R; Magno, R.; Brad Boos, J.; Kruppa, W.; Ancona, M.G «[https://web.archive.org/web/20170312201231/http://www.nrl.navy.mil/estd/sites/www.nrl.navy.mil.estd/files/pdfs/05-1226-2057.pdf Antimonide-based compound semiconductors for electronic devices: A review]». Solid-State Electronic, 49, 2005, pàg. 1875–1895. Arxivat de l'original el 2017-03-12 [Consulta: 18 octubre 2015].