Bruno Nettl
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 març 1930 ![]() Praga (Txèquia) ![]() |
Mort | 15 gener 2020 ![]() Champaign (Illinois) ![]() |
Formació | Universitat de Michigan Universitat d'Indiana ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Etnomusicologia i musicologia ![]() |
Ocupació | musicòleg, professor d'universitat, etnomusicòleg, etnòleg, antropòleg ![]() |
Ocupador | Universitat d'Illinois a Urbana-Champaign (1964–) ![]() |
Membre de | |
Família | |
Pare | Paul Nettl ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() |
Bruno Nettl (Praga, 14 de març de 1930 - Champaign, 15 de gener de 2020) va ser un etnomusicòleg estatunidenc d'origen bohemi, fill del musicòleg Paul Nettl.[1]
Trajectòria
L'any 1939 es va traslladar des de la seva Txecoslovàquia natal als Estats Units, i allà estudià a la Universitat d'Indiana Bloomington, a la Universitat de Michigan, i amb el seu pare W. Apel, i s'especialitzà en musicologia. El 1953 es doctorà amb una dissertació sobre la música de les tribus indígenes del nord de Mèxic. Ha exercit la docència en diferents universitats, com ara a la Universitat de Detroit (1953-64), a la Universitat de Kiel a Alemanya (1956-58) i com a professor i catedràtic del departament de musicologia a la Universitat d'Illinois des del 1964, on darrerament és professor emèrit de música i antropologia. Entre el 1969 i el 1971 fou president de la Society for Ethnomusicology, i ha estat editor de la publicació d'aquesta societat, Ethnomusicology, i també de Yearbook for Traditional Music. Ha escrit àmpliament sobre la música indígena de l'Amèrica del Nord, sobre la música de l'Orient Mitjà i també sobre la música popular europea i americana.[1][2]
Reconeixements
El 1993 fou nomenat doctor honoris causa per la Universitat de Chicago i el 1996 per la Universitat d'Illinois. Més endavant, l'any 2000, també pel Carleton College (2000).[1]
Premi Bruno Nettl
Des de l'any 2012 la Society for Ethnomusicology atorga un premi amb el nom de "Bruno Nettl Prize", el qual busca reconèixer una publicació destacada que contribueixi o tracti treballs en el camp de l'etnomusicologia.[3]
Publicacions
Moltes de les seves publicacions han esdevingut referències per a l'estudi de l'etnomusicologia, i entre els llibres més coneguts es troben Music in Primitive Culture (1956), Reference Materials in Ethnomusicology (1961), Theory and Method in Ethnomusicology (1964), The Study of Ethnomusicology (1983), Música folk y tradicional de los continentes occidentales (1985), Blackfoot Musical Thought: Comparative Perspectives (1989), Comparative Musicology and Anthropology of Music: Essays on the History of Ethnomusicology (1991), The Radif of Persian Music (rev. ed., 1992) i Heartland Excursions: Ethnomusicological Perspectives on Schools of Music (1994). A més, ha estat l'editor de En el transcurso de la interpretación, de Melinda Russell, amb traducció de Bárbara Zitman (2004).[1][2][4]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Bruno Nettl». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 4 febrer 2020].
- ↑ 2,0 2,1 «Bruno Nettl». University of Maryland, Baltimore County. [Consulta: 4 febrer 2020].
- ↑ «Bruno Nettl Prize». Society for Ethnomusicology. [Consulta: 4 febrer 2020].
- ↑ «Bruno Nettl». Dialnet. [Consulta: 4 febrer 2020].