Cavalls cap a la fosca
(ca) Cavalls cap a la fosca (de) Galopp in die Finsternis (es) Caballos hacia la noche ![]() | |
---|---|
Tipus | obra literària ![]() |
Fitxa | |
Autor | Baltasar Porcel i Pujol ![]() |
Llengua | català ![]() |
Publicació | 1975 ![]() |
Gènere | novel·la ![]() |
Premis | |
Premis | Premi Crítica Serra d'Or de Literatura i Assaig (1976) Premi Prudenci Bertrana de novel·la (1975) Premi de la Crítica de narrativa catalana (1977) ![]() |
Cavalls cap a la fosca és una novel·la de Baltasar Porcel, publicada l'any 1975. Amb aquesta obra es consolida el mite d'Andratx com a món tancat. És una novel·la de filiació proustiana: la narració es planteja en dos temps.[1]
Argument
Transcorre al llarg d'una tarda de tardor que fa possible la lectura del llibre de Joaquim Santaló Contribució a les relacions de l'Orde de la Mercè..., que s'acaba a les vuit del vespre, mitja hora abans que el narrador hagi de comparèixer a la cita amb Zaira, una noia jove. Durant aquestes hores, la lectura del llibre activa la imaginació i el somni del narrador, que, a través d'una sèrie de fugues, evoca de manera fragmentada i discontínua el llinatge dels Vadell, el seu, des dels orígens familiars d'Andratx documentats al final del s. XVII fins al passat recent, quan la memòria dels altres es barreja amb la seva. Un viatge que serveix al protagonista de retrobament amb si mateix i amb les seves arrels.[1]
Tots dos temps convergeixen en el present, obert cap al futur de la relació que el protagonista inicia, il·lusionat, amb Zaira. La narració és un relat de relats encadenats o encastats que inclou una gran diversitat de punts de vista narratius. Els fets es contrapunten amb informacions tretes de llibres, amb rondalles, amb documents reals, trobats a casa o buscats en arxius i jutjats, o inventats, amb fragments d'històries i llegendes. La indagació del passat parteix de la possible usurpació pel proscrit Jaume de Vadell de la propietat i la noblesa del llinatge d'Escolàstic de SonCapovara, capità de la nau on el primer fou condemnat a galeres. El seu penó mostra tres cavalls daurats sobre un camp negre que donen títol a la novel·la.[1]
Cada personatge construeix el seu context i la seva acció narrativa dins un relat, de manera que cada història en focalitza un. Estilitzats, poètics, grotescos, cruels, etc., els personatges interessen sobretot pels seus gestos i paraules. Així, el retrobament amb el pare és possible per la recuperació simbòlica de les tres taronges de la rondalla, i la contemplació de la mort el porta a l'afirmació de la vida i a la plenitud dels sentits i al gaudi que promet el cos jove de Zaida. Les citacions de Faulkner, Verne, Neruda, Joyce i Alcover, que encapçalen la novel·la, són l'indici d'algunes influències d'aquest període i ajuden a entendre’n el sentit.[1]
Premis
Li fou atorgat el premi Prudenci Bertrana (1975), Premi Nacional de la crítica literària (1976), premi Crítica Serra d'Or (1976) i premi Internazionale Mediterraneo (1977).[1]
Publisher’s Weekly i The Critics Choice van distingir la seva traducció a l'anglès (Horses into the Night)[2] com a millor llibre no anglès de l'any 1995.[1]
Enllaços externs
- Fragment de l'obra a LiTeCa (UPF)
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 «Cavalls cap a la fosca». Diccionari de la literatura catalana. Enciclopèdia.cat. [Consulta: 15 abril 2020].
- ↑ Francesc Borrull. «Baltasar Porcel en anglès: crònica de la traducció de “Cavalls cap a la fosca”». Rassegna iberística, juny 2017. [Consulta: 15 abril 2020].[Enllaç no actiu]