Chivruaiïta
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Ca₄(Ti,Nb)₅(Si₆O17)₂(OH,O)₅·13-14H₂O |
Localitat tipus | Vall del riu Chivruai, Districte de Lovozero, óblast de Múrmansk, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.DG.45 ![]() |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.DG.45 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Estructura cristal·lina | a = 7,17 Å; b = 22,98 Å; c = 6,94 Å; |
Grup puntual | mmm (2/m 2/m 2/m) - dipiramidal |
Grup espacial | cmmm |
Color | rosa clar a incolor |
Exfoliació | bona en {100} i {010} |
Fractura | esglaonada |
Duresa | 3 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanc |
Densitat | 2,4 g/cm³ (mesurada); 2,42 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,705 nβ = 1,627 nγ = 1,612 |
Birefringència | δ = 0,093 |
Pleocroisme | feble |
Angle 2V | mesurat: 35° a 45°, calculat: 31° |
Dispersió òptica | r < v |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA2004-052 |
Any d'aprovació | 2004 |
Símbol | Cvr ![]() |
Referències | [1] |
La chivruaiïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la zorita. Rep el nom de la vall del riu Chivruai, a Rússia, la seva localitat tipus.
Característiques
La chivruaiïta és un silicat de fórmula química Ca₄(Ti,Nb)₅(Si₆O17)₂(OH,O)₅·13-14H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2004. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chivruaïta pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu geològic i mineralògic de l'Institut Geològic de Kola de l'Acadèmia de Ciències de Rússia.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la vall del riu Chivruai, al districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita al mont Eveslogtxorr, al massís de Khibini, també a l'óblast de Múrmansk. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Chivruaiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 gener 2020].