Copó de la Cerdanya
![]() ![]() | |
Tipus | copó ![]() |
---|---|
Creador | (anònim) ![]() |
Creació | 1195 ↔ 1200 |
Mètode de fabricació | repussat i cisellada ![]() |
Material | coure esmalt ![]() |
Mida | 13,1 (![]() ![]() ![]() |
Propietat de | Museu Nacional d'Art de Catalunya, compra: (1918–) ![]() |
Col·lecció | Museu Nacional d'Art de Catalunya (Sants-Montjuïc) ![]() |
Catalogació | |
Número d'inventari | 012106-000 ![]() |
El Copó de la Cerdanya és un objecte d'orfebreria, de coure embotit, repussat, cisellat, daurat, amb aplicació d'esmalt camp llevat, de 13,1 x 15,2 x 14 cm, fet a Llemotges cap a 1195-1200[1] i provinent d'una església indeterminada de la Cerdanya, el qual es troba actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya.[2]
Context històric i artístic
Les exigències del culte i la litúrgia determinaven que en cada església hi hagués alguns objectes, com ara els copons, que podien assolir un cert luxe amb revestiments d'or, de plata o amb aplicacions de pedres precioses. Moltes obres, però, eren fetes amb metalls més assequibles com el coure daurat i decorat sovint amb esmalts. Llemotges, al centre de França, va ésser un dels llocs més importants en la producció de peces d'esmalt en època romànica i els seus objectes es podien trobar en molts llocs d'Europa. El procediment d'esmalt que es va anar imposant al romànic va ser el camp llevat (champlevé en francès), que consisteix a dipositar la pasta de vidre acolorida en cavitats gravades, d'uns pocs mil·límetres de gruix, en la superfície de la làmina de metall.[2]
Fou adquirit pel Museu l'any 1918 a l'antiquari Amadeu Sales.[1]
Descripció
El Copó de la Cerdanya és una peça de qualitat, exemple de l'abast de les tendències renovadores del 1200 i una de les mostres més antigues de l'arribada de productes de Llemotges a Catalunya.[2] Tot i que es conserva incomplet, és una de les millors peces d'orfebreria romànica del MNAC[1] i el seu aspecte més destacat és la decoració amb figures de mig cos organitzades en parelles en una xarxa de rombes i triangles curvilinis.[2] Tant aquesta com la decoració del seu interior el fan molt proper al Copó Alpais, que es conserva al Museu del Louvre de París.[2] Les similituds entre totes dues obres no són pas determinants del tot: mentre que en el Copó Alpais les parts esmaltades ocupen el fons i les figures queden en reserva, en el Copó de la Cerdanya l'aplicació de l'esmalt és a la inversa (figures i motius ornamentals esmaltats; fons en reserva), amb un resultat menys espectacular però de més elegància cromàtica.[1] La copa, amb tapa, ha perdut el peu, possiblement cònic, i el coronament,el qual podria tindre forma cilíndrica.[1]
Referències
Enllaços externs
- YouTube (català)
- El romànic català viatja a Madrid - Diari Ara (català)