Daniel Everett
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 26 juliol 1951 ![]() Holtville (Califòrnia) ![]() |
Religió | Ateu ![]() |
Formació | Moody Bible Institute (en) ![]() Universitat Estatal de Campinas ![]() |
Director de tesi | Charlotte Galves (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Pirahã, generativisme i recursivitat ![]() |
Ocupació | lingüista, escriptor, professor d'universitat, missioner ![]() |
Ocupador | Universitat Bentley Universitat Estatal d'Illinois Universitat de Manchester Universitat de Pittsburgh ![]() |
Obra | |
Estudiant doctoral | Edward Albert Fletcher Gibson (en) ![]() ![]() |
Lloc web | daneverettbooks.com ![]() |
![]() ![]() |
Daniel L. Everett (Holtville, 1951) és professor de fonètica i fonologia a la Universitat de Manchester.
Va estudiar ligüística a la Universitat Estatal de Campinas; Everett ha estat professor en l'Institut de Tecnologia de Massachusetts i catedràtic de lingüística a la Universitat de Pittsburgh.
Everett ha aconseguit reconeixement i renom internacional per l'estudi de la llengua dels pirahã, poble de l'Amazones i de la seva cultura; per a això va conviure amb els pirahã durant set anys. De fet, la seva dona, Keren, es va criar a prop de l'Amazones.
Els seus estudis s'allunyen de les tesis de lingüistes generatius com Noam Chomsky i psicòlegs com Steven Pinker, que sostenen que existeix una capacitat lingüística innata, i són més propers de les hipòtesis de l'antropòleg Benjamin Lee Whorf, en veure la llengua materna com a modeladora del pensament, connectant estretament llenguatge i coneixement.
En una de les seves expedicions a l'Amazones, el 1993, va descobrir una llengua nova: l'Or Win, que és una de les poques que usen el fonema dental, bilabial, africat: [t͡ʙ̥].[1][2]