Dennis Meadows
![]() (2012) ![]() | |
Nom original | (en) Dennis L. Meadows ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 7 juny 1942 ![]() Montana (EUA) ![]() |
Formació | MIT Sloan School of Management Carleton College - química ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Dinàmica de sistemes ![]() |
Ocupació | ecòleg, escriptor, economista ![]() |
Ocupador | Institut de Tecnologia de Massachusetts ![]() |
Membre de | Club de Roma ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Cònjuge | Donella Meadows ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() |
Dennis L. Meadows (nascut el 7 de juny de 1942) és un científic estatunidenc, professor emèrit d'Administració de Sistemes, i antic director del Institute for Policy and Social Science Research de la Universitat de Nou Hampshire.[1] És àmpliament conegut per ser coautor de l'article científic Els límits del creixement.[2]
Biografia
Va començar treballant a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT) en la dècada de 1960. Entre 1970 i 1972, al MIT, va ser el director del Club of Rome Project on the Predicament of Mankind del qual va partir el citat informe Els límits del creixement.[2] Posteriorment Meadows ha estat professor titular en les facultats de gestió, enginyeria i ciències socials. Així mateix, ha estat durant molts anys director d'un programa de postgrau basat en els negocis i l'enginyeria. També ha realitzat tallers, i desenvolupat jocs estratègics, alhora que impartia conferències en més de 50 països.
Meadows ha estat director en tres instituts universitaris de recerca: en el MIT, en el Dartmouth College i en la Universitat de nou Hampshire. És a més expresident de la Societat Internacional de Dinàmica de Sistemes, i de l'Associació Internacional de Simulació i Jocs.
També ha estat consultor per a governs, la indústria i grups sense ànims de lucre per a l'administració dels Estats Units i altres països. Va ser cofundador del Grup Balaton, una xarxa internacional de professionals de més de 30 nacions, que analitzen temes sobre la ciència, la política pública i el desenvolupament sostenible.[2]
Ha rebut nombrosos premis internacionals pel seu treball, entre ells el Premi Japó el 2009.[3]
Referències
- ↑ Chelsea Green Publishing. «Our Chelsea Green Authors : Dennis Meadows» (en inglés). [Consulta: 23 setembre 2013].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Chelsea Green Publishing. «Dr. Dennis Meadows Awarded Prestigious Japan Prize» (en inglés). [Consulta: 23 setembre 2013].
- ↑ The Japan Prize Foundation. «The 2009 (25th) Japan Prize» (en inglés). [Consulta: 23 setembre 2013].