Federico Roncali Ceruti
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 31 maig 1806 ![]() Cadis (Espanya) ![]() |
Mort | 4 abril 1857 ![]() Madrid ![]() |
![]() | |
14 desembre 1852 – 14 abril 1853 ← Juan Bravo Murillo – Francisco Alejandro Lersundi y Ormaechea → | |
![]() | |
14 desembre 1852 – 14 abril 1853 ← Manuel Bertrán de Lis y Ribes – Luis López de la Torre-Ayllón y Kirsmacker → | |
![]() | |
20 febrer 1848 – 11 novembre 1850 ← Leopoldo O'Donnell – José Gutiérrez de la Concha → | |
![]() | |
11 febrer 1846 – 16 febrer 1846 ← Ramón María Narváez y Campos – Ramón María Narváez y Campos → | |
![]() | |
25 novembre 1845 – 3 abril 1857 | |
![]() | |
setembre 1843 – 19 febrer 1846 ← Jacobo María Espinosa de los Monteros y Quintana – Josep Manso i Solà → ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | diplomàtic, polític, militar ![]() |
Partit | Partit Moderat ![]() |
Carrera militar | |
Rang militar | tinent general ![]() |
Altres | |
Títol | Comte ![]() |
Premis
|
Federico Roncali Ceruti (Cadis, 31 de maig de 1806 - Madrid, 4 d'abril de 1857) fou un polític i militar espanyol, comte d'Alcoi, cap de govern i ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.
Biografia
Era fill del marí Agustín Roncali y Martínez de Murcia, cavaller de l'Orde de Sant Jaume[1] i germà de Joaquín Roncali y Ceruti. Militar com el seu pare, va lluitar en la campanya del Nord durant la primera guerra carlina, després de la qual fou ascendit a mariscal de camp. El 1840 fou destinat a la divisió de Castella la Nova. Milità al Partit Moderat i va tenir friccions amb Baldomero Espartero, raó per la qual va donar suport Ramón María Narváez.[2] Aquest el va nomenar capità general de Navarra (1843) i de València. Ocupant aquest càrrec va reprimir durament la Rebel·lió de Boné liderada pel coronel de cavalleria i comandant de carabiners Pantaleón Boné, qui es va fer amb la ciutat d'Alacant durant 44 dies fins a la seva execució. La duresa de la repressió li va valdre el 1846 que la reina Isabel II d'Espanya li concedís el títol de comte d'Alcoi.[3]
En 1845 fou nomenat senador vitalici[4] i durant uns dies fou ministre de guerra en el govern de Manuel Pando Fernández de Pinedo. Després fou destinat com a capità general a Granada i Galícia. De 1848 a 1850 fou capità general de Cuba. Fou també President del Consell de Ministres i ministre d'Estat del 14 de desembre de 1852 al 14 d'abril de 1853.
Referències
- ↑ Federico Roncali a geneanet.org
- ↑ «Federico Roncali Ceruti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.486. ISBN 9788495484802.
- ↑ Fitxa del Senat
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Juan Bravo Murillo | President del Consell de Ministres d'Espanya![]() 1852-1853 | Succeït per: Francisco Lersundi |
Precedit per: Ramón María Narváez y Campos | Ministre de la Guerra![]() (febrer) 1846 | Succeït per: Ramón María Narváez y Campos José María Marchessi y Oleaga |
Precedit per: Leopoldo O'Donnell | Capità general de Cuba![]() 1848-1850 | Succeït per: José Gutiérrez de la Concha |
Precedit per: Manuel Bertrán de Lis y Ribes | Ministre d'Estat![]() 1852-1853 | Succeït per: Luis López de la Torre Ayllón |