Gastritis atròfica
![]() Gastritis atròfica autoimmunitària que mostra atròfia de mucosa de l'estómac, metaplàsia pilòrica i agregats limfoides. Tinció d'HE | |
Tipus | gastritis i gastritis crònica ![]() |
---|---|
Especialitat | gastroenterologia ![]() |
Classificació | |
CIM-10 | K29.4 ![]() |
CIM-9 | 535.1, 535.11 i 535.10 ![]() |
Recursos externs | |
DiseasesDB | 29503 ![]() |
eMedicine | 176036 ![]() |
MeSH | D005757 ![]() |
UMLS CUI | C0156073 i C0017154 ![]() |
DOID | DOID:8929 ![]() |
La gastritis atròfica és un procés d'inflamació crònica de la mucosa gàstrica de l'estómac (una gastritis), que provoca la pèrdua de cèl·lules glandulars gàstriques i la seva eventual substitució per teixits intestinals i fibrosos. Com a resultat, la secreció estomacal de substàncies essencials com l'àcid clorhídric, la pepsina i el factor intrínsec es veuen afectats, cosa que provoca problemes digestius. Els més freqüents són la deficiència de vitamina B12 (que provoca una anèmia perniciosa) i una malabsorció del ferro, que condueix a una anèmia ferropènica.[1] Pot ser causada per una infecció persistent en la infecció per Helicobacter pylori o pot tenir un origen autoimmunitari. Les gastritis atròfiques autoimmunitàries tenen estadísticament més probabilitats de desenvolupar carcinoma gàstric, tiroïditis de Hashimoto i aclorhídria.
La gastritis tipus A afecta principalment el cos/fons d'estómac i és més freqüent l'anèmia perniciosa.[2] La gastritis tipus B afecta principalment l'antre i és més freqüent amb la infecció per H. pylori.[2]
Referències
- ↑ «Concomitant alterations in intragastric pH and ascorbic acid concentration in patients with Helicobacter pylori gastritis and associated iron deficiency anaemia». Gut, 52, 4, abril 2003, pàg. 496–501. DOI: 10.1136/gut.52.4.496. ISSN: 00175749. PMC: 1773597. PMID: 12631657.
- ↑ 2,0 2,1 «Type B gastritis, aging, and Campylobacter pylori». Arch. Intern. Med., 148, 5, maig 1988, pàg. 1021–2. DOI: 10.1001/archinte.1988.00380050027005. ISSN: 0003-9926. PMID: 3365072.