Giorgio Amendola
![]() (1972) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 novembre 1907 ![]() Roma ![]() |
Mort | 5 juny 1980 ![]() Roma ![]() |
Sepultura | Cementiri Monumental Verano ![]() |
![]() | |
Representa: Partit Comunista Italià 17 juliol 1979 – 5 juny 1980 Legislatura: I legislatura del Parlament Europeu Circumscripció electoral: Itàlia Electe a: Eleccions al Parlament Europeu de 1979 | |
![]() | |
9 juny 1979 – 5 juny 1980 Legislatura: vuitena legislatura del Parlament de la República Italiana | |
![]() | |
28 juny 1976 – 19 juny 1979 Legislatura: setena legislatura del Parlament de la República Italiana | |
![]() | |
15 maig 1972 – 4 juliol 1976 Legislatura: sisena legislatura del Parlament de la República Italiana | |
![]() | |
1969 – 1980 | |
![]() | |
26 maig 1968 – 24 maig 1972 Legislatura: cinquena legislatura del Parlament de la República Italiana | |
![]() | |
6 maig 1963 – 4 juny 1968 Legislatura: quarta legislatura del Parlament de la República Italiana | |
![]() | |
4 juny 1958 – 15 maig 1963 Legislatura: 3a legislatura d'Itàlia | |
![]() | |
15 juny 1953 – 11 juny 1958 Legislatura: 2a legislatura d'Itàlia | |
![]() | |
26 abril 1948 – 24 juny 1953 Legislatura: 1a legislatura d'Itàlia | |
Diputat a l'Assemblea Constituent d'Itàlia | |
![]() | |
Dades personals | |
Nacionalitat | Itàlia |
Religió | Ateisme ![]() |
Q89547790 | Diputat al Parlament italià |
Activitat | |
Lloc de treball | Estrasburg Brussel·les Roma ![]() |
Ocupació | Periodista i polític |
Partit | Partit Comunista Italià (1929-1980) |
Família | |
Cònjuge | Germaine Lecocq ![]() |
Pare | Eva Kuhn i Giovanni Amendola |
Germans | Pietro Amendola Antonio Amendola ![]() |
Giorgio Amendola (Roma, 21 de novembre de 1907 - Roma, 5 de juny de 1980) fou un periodista i polític italià.[1]
Biografia
Va néixer el 21 de novembre de 1907 a Roma, sent fill d'una intel·lectual lituana, Eva Kuhn, i d'un liberal anti-feixista, Giovanni Amendola. La seva joventut estigué marcada per l'assassinat del seu pare a mans de sicaris de Benito Mussolini. Si bé ja militava en col·lectius antifeixistes des de 1924, no fou fins poc després d'aquesta mort, que s'afilià al Partit Comunista Italià (PCI) l'any 1929. Dins del partit fou diputat des del 1948 fins a la seva mort, situant-se com a líder de la seva ala dreta. Es casà amb Germaine Lecocq.
L'any 1967 començà a treballar també com a escriptor. Els llibres més rellevant que va escriure són Comunismo, antifascismo e Resistenza (1967), Lettere a Milano (1973), Intervista sull'antifascismo[2] (amb Piero Melograni, 1976), Una scelta di vita[3] (1978) i Un'isola (1980), considerada la seva millor obra.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Giorgio Amendola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Amendola, Giorgio. Intervista sull'antifascismo (en italià). Laterza, 1976. ISBN 88-420-4487-3.
- ↑ Amendola, Giorgio. Una scelta di vita (en italià). Rizzoli, 1978. ISBN 88-17-12610-1.