Jean-Baptiste Dumas
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 juliol 1800 ![]() Alèst (França) ![]() |
Mort | 11 abril 1884 ![]() Canes (França) ![]() |
Sepultura | Cementiri de Montparnasse ![]() |
Seient 40 de l'Acadèmia Francesa | |
16 desembre 1875 – 11 abril 1884 ← François Guizot – Joseph Louis François Bertrand → | |
Senador del Segon Imperi | |
26 gener 1852 – 4 setembre 1870 | |
Deputy of the French Second Republic (en) ![]() | |
13 maig 1849 – 2 desembre 1851 Legislatura: Assemblea Nacional Legislativa Circumscripció electoral: Nord | |
146è President Acadèmia Francesa de les Ciències | |
1r gener 1843 – 31 desembre 1843 ← Jean Victor Poncelet – Charles Dupin → ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de la Frontera ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Química ![]() |
Lloc de treball | París ![]() |
Ocupació | químic, professor d'universitat, polític, farmacèutic ![]() |
Ocupador | École Polytechnique Facultat de Medicina de París Facultat de Ciències de París ![]() |
Membre de | Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units (associat estranger de l'Acadèmia Nacional de Ciències) (1883–) Acadèmia Francesa (1875–) Acadèmia de les Ciències de Torí (1826–) Acadèmia de Ciències de Rússia Acadèmia Prussiana de les Ciències Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos Acadèmia Bavaresa de Ciències Acadèmia Nacional de les Ciències dels XL Académie nationale de médecine Acadèmia de Ciències d'Hongria Accademia Nazionale dei Lincei Societat Filomàtica de París Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències Reial Acadèmia Sueca de Ciències Acadèmia Francesa de les Ciències Royal Society ![]() |
Alumnes | Charles Adolphe Würtz, Louis Pasteur i Josep Monserrat i Riutort ![]() |
Família | |
Cònjuge | Hermione-Caroline Brongniart ![]() |
Fills | Ernest Charles Jean-Baptiste Dumas ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() |
Jean-Baptiste Dumas (Alès, 6[1] o 14 de juliol del 1800 - Canes, 11 d'abril del 1884) va ser un químic francès.
Inicià estudis de farmàcia a Ginebra el 1816. El 1823 es trasllada a París on fou contractat com a Répetiteur a l'Ecole Polytechnique i al Liceu, que posteriorment esdevingué l'Ateneu. Dumas va ser un dels fundadors el 1829 de l'Ecole Centrale des Arts et Manufactures. En els anys següents fou catedràtic a l'Ecole Polytechnique del 1835 al 1840, a l'Ecole de Medecine el 1839 i a la Sorbona des del 1841 al 1868. Fou també ministre francès d'agricultura els anys 1850 - 1851.
Dumas fou un excel·lent experimentador i teòric en el camp de la química. L'any 1828 desenvolupà conjuntament amb Boullay la teoria de l'eterín segons la qual l'etanol i el dietiléter serien hidrats del radical eterín. Molt més influent fou la seva teoria de la substitució desenvolupada el 1834. Aquesta es basava en el seu descobriment experimental de què un àtom d'hidrogen podia ser substituït en un compost ja sigui per un àtom d'halogen o mig àtom d'oxigen. El 1839 formulà l'antiga teoria dels tipus.[2] Dumas defensà el punt de vista de què les propietats dels compostos orgànics estan determinades per la seva estructura i que els radicals no eren immutables, negant d'aquesta manera la vigent teoria del dualisme. L'any 1827 desenvolupà un mètode per a determinar el pes molecular de compostos volàtils a partir de la determinació de les seves pressions de vapor. Les seves principals consecucions en el camp experimental foren en el camp de la química orgànica on entre altres compostos aïllà, conjuntament amb Auguste Laurent, l'antracè el 1835, i descobrí l'àcid tricloroacètic el 1839. Dumas introduí amb èxit diferents noms en la química com ara els d'àcid gras o àcid propiònic.
Referències
- ↑ Asimov, Isaac. «Dumas, Jean Baptiste André». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 283. ISBN 8429270043.
- ↑ Rocke, Alan J. Nationalizing Science: Adolphe Wurtz and the Battle for French Chemistry (en anglès). MIT Press, 2001, p. 262. ISBN 9780262264297.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)