Joan Francés Blanc
![]() | Aquest article o secció no és enciclopèdic i sembla un currículum. Si us plau, reescriviu l'article de manera que el redactat sigui enciclopèdic. Vegeu Viquipèdia:Llibre d'estil i Viquipèdia:Allò que la Viquipèdia no és. |
![]() | Aquest article podria incomplir els criteris generals d'admissibilitat. Milloreu-lo amb referències que demostrin que es tracta d'un tema admissible o bé podria entrar en un procés d'esborrament o fusió. (2022) |
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 8 desembre 1961 ![]() Agen (França) ![]() |
President Institut d'estudis occitans de París (oc) ![]() | |
1996 – 2002 ← Joan Pèire Thibaut-Delpech (oc) ![]() ![]() | |
Dades personals | |
Residència | Estrasburg (2017–) Lió (2015–2017) Caluire-et-Cuire (2011–2015) Vert-Saint-Denis (1999–2011) Évry (1998–1999) Courbevoie (1990–1998) Montrouge (1986–1990) Montlhéry (1985–1986) Valença d'Agen (1984–1985) Praga (1984–1984) Mortagne-au-Perche (1983–1984) Gulhon (1978–1982) Escuròlas (1977–1978) Sent Pèir de Mons (1974–1977) Muret (1972–1974) Los Sarrasins (1971–1972) Garait (1970–1971) Autariba (1968–1970) Sent Macari (1963–1968) París (1962–1963) ![]() |
Grup ètnic | Occitans, moravians i romanesos ![]() |
Religió | Catolicisme ![]() |
Formació | Institut Nacional de les Llengües i Civilitzacions Orientals (1983–1984) Universitat de la Sorbona Nova - diplôme d'études approfondies (en) ![]() Universitat Burdeus-Montaigne - maîtrise (1978–1982) ![]() |
Color dels ulls | Blau ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Cultura occitana, ciències de la computació i història ![]() |
Ocupació | escriptor, editor, consultor, lingüista, cap de projecte ![]() |
Ocupador | Eviden (oc) ![]() Atos (empresa) (2015–2023) Groupe Bull (2011–2015) Devoteam (en) ![]() Econocom (en) ![]() Sligos (en) ![]() La Poste (1982–1983) ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Lloc web | soi.xn--aqu-tma.xn--c-sga.eu ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Joan Francés Blanc (Jean-François en francès; Agen, 8 de desembre de 1961)[1] és un escriptor i lexicògraf occità, autor de novel·les, contes i articles d'opinió.
És fill de pare llenguadocià i de mare meitat gascona i meitat txeca.[2] El 1996 es troba entre els signataris de la crida Escriptures descubertistes.[3] Després de dos contes publicats dins l'àmbit del concurs literari Condó Sambeat (Val d'Aran), un en gascó,[4] l'altre en llenguadocià,[5] publica en 1998 una novel·la de ciència-ficció en gascó, Heisei,[6][7][8] reeditada el 2010.[9] Publica també articles dins algunes revistes occitanes.[1]
Des dels anys 1990 està implicat dins l'occitanisme parisenc[nota 1] i dins de projectes de lexicografia: sosté el Gidilòc,[10] encoratja la creació del projecte DiGaM,[11][12] publica lèxics a la web[13] i participa en l'edició del diccionari de Pierre Moureau[14] i al lèxic informàtic publicat per l'IEO en 2009.[15][nota 2]
Notes
- ↑ Ha estat president de l'IEO París: Fitxa BNF
- ↑ "s'ha publicat un lèxic d'informàtica de 400 mots, promogut per l'Institut d'Estudis Occitans i elaborat amb la participació d'André Bianchi, Joan-Frances Blanc, Domenge Château-Annaud, Christian Omellier, Rosella Pellerino, Etienne Roux (director) i ReinatToscano.", in Termcat, Diccionari de la societat de l'informacion. Nòvas tecnologias e Internet, 2009, Introducció en línia Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Institut d'Estudis Occitans, Aicí Occitània. Catalòg de la creacion occitana, Puèglaurenç, 1999. ISBN 2-859102-48-5. Fitxa actualitzada al lloc web de l'IEO d'Aude
- ↑ "Autoretrait literari", in Escrituras descobertistas : presentacion d'una jove literatura occitana, Lo Gai Saber, Tolosa, 1996, ISSN 0047-4916
- ↑ Escrituras descobertistas, número especial de la revista Lo gai saber, 1996, ISSN 0047-4916.
- ↑ "Nueit de junh", in De quan panèren un peishic de pais, Editorial Pagès, Lleida, 1994, ISBN 84-7935-231-0
- ↑ "Onzadas", in Paraules dera tèrra, Editorial Pagès, Lleida, 1997, ISBN 84-7935-415-1
- ↑ Joan Francés Blanc, Heisei, Princi Negre, Pau, 1999, ISBN 2-905007-42-7
- ↑ Lo Gai Saber, 470, Estiu de 1998, p. 133, ISSN 0047-4916
- ↑ Jaume Figueras, A cau d'orella. Antologia de narrativa breu occitana del segle XX (edició bilingüe), Llibres de l'Índex, Barcelona, 2005, ISBN 84-95317-95-8
- ↑ Joan Francés Blanc, Heisei (Édition 2010), Éditions des Régionalismes, Cressé, 2010, ISBN 978-2-84618-740-4
- ↑ Sauzet, Patrick i Ubaud, Josiane, Le verbe occitan. Lo vèrb occitan, Edisud, Aix-en-Provence, 1995, ISBN 2-85744-815-5
- ↑ Lafita, Jan, "DIGAM - DIccionari deu GAscon Moderne: Presentacion", Estudis Occitans, ISSN 0980-7845, 12 (1992), 44-52
- ↑ Lafita, Jan, "DIGAM - DIccionari deu GAscon Moderne: Presentacion", Ligam-DiGaM, ISSN 1246-1512, 1 (1993), 16-20.
- ↑ Michela Giovannini, Lessico nuovo in lingue di minoranza: ladino fassano e aranese a confronto, 2015
- ↑ Moureau, Pierre, Dictionnaire gascon-français français-gascon, Princi Negre, Belin-Beliet, 1997, ISBN 2-905007-37-0. ISBN 978-2846184533
- ↑ Lexique thématique français-occitan. L'informatique. L'informatica, Institut d'Estudis Occitans, 2009, ISBN 978-2-859104-30-6
Bibliografia
- Balaguer, Claudi. "La llengua occitana i les noves tecnologies", in Llengua i ús, 47, 2010, ISSN 2013-052X, en línia[Enllaç no actiu]
- Figueres i Trull, Jaume. Antologia de narrativa breu occitana del segle XX (edició bilingüe). Edició i introducció de Jaume Figueras. Llibres de l'Índex. Narrativa contemporània, 11. Barcelona, 2005, ISBN 84-95317-95-8
- Institut d'Estudis Occitans, Aicí Occitània. Catalòg de la creacion occitana, Puèglaurenç, 1999, ISBN 2-859102-48-5