Joaquim Alier i Gómez
Biografia | |
---|---|
Naixement | 20 juliol 1907 ![]() Barcelona ![]() |
Mort | 10 novembre 1968 ![]() Reus (Baix Camp) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | metge ![]() |
Fills | Roger Alier i Aixalà ![]() |
Joaquim Alier i Gómez (Barcelona, 20 de juliol de 1907 – Reus, 10 de novembre de 1968) fou un metge psiquiatre català.
Biografia
Va néixer al carrer de les Corts de Barcelona, fill de Joan Baptista Alier i de Sara Gómez.[1] Va estudiar i es va llicenciar a Barcelona el 1931; fou deixeble d'Emili Mira. Exercí també a Barcelona, i després a Veneçuela, Nova Guinea, Indonèsia, Austràlia (a la ciutat de Brisbane) i a Nova York als Estats Units, on va ser professor del 1952 al 1954. Llavors va retornar a Catalunya, d'on havia marxat el 1939 després de la victòria dels feixistes i va aconseguir ser nomenat cap del Laboratori Psicotècnic de Barcelona i després director de l'Institut Pere Mata (manicomi) de Reus. El seu camp d'investigació foren les lesions orgàniques en les esquizofrènies. Va publicar diversos treballs sobre medicina i psiquiatria tropicals. Les seves memòries no van arribar a ser publicades.
Es va casar amb l'escriptora Maria Teresa Aixalà i Farreras (1913-1993). El seu fill fou el crític musical Roger Alier i Aixalà.[2]
Referències
Enllaços externs
- «Joaquim Alier i Gómez | enciclopedia.cat». [Consulta: 21 juliol 2024].