Josep Ramon Bataller i Calatayud
Biografia | |
---|---|
Naixement | 10 agost 1890 ![]() la Pobla del Duc (la Vall d'Albaida) ![]() |
Mort | 23 desembre 1962 ![]() Barcelona ![]() |
President Institució Catalana d'Història Natural | |
1935 – 1951 ← Pius Font i Quer – Josep Maluquer i Nicolau → | |
Catedràtic d'universitat | |
![]() | |
Activitat | |
Camp de treball | Geologia i paleontologia ![]() |
Ocupació | geòleg, professor d'universitat, paleontòleg, sacerdot ![]() |
Ocupador | Universitat de Barcelona ![]() |
Membre de | Secció de Ciències de l'Institut d'Estudis Catalans (membre numerari de l'IEC) (1942–) Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona ![]() |
Josep Ramon Bataller i Calatayud (la Pobla del Duc, Vall d'Albaida, 10 d'agost de 1890 - Barcelona, 23 de desembre de 1962) fou un capellà, geòleg i paleontòleg valencià.[1][2]
Formació
Va rebre formació a Barcelona on cursà la carrera eclesiàstica al Seminari de Barcelona, tenint com a mestre a Jaume Almera i Comas,[3] el qual l'introduí en la geologia. Allí, col·laborà amb el geòleg i enginyer de mines Lluís Marià Vidal i Carreras,[4] que fou president del Centre Excursionista de Catalunya i de l'Ateneu Barcelonès. Posteriorment, cursà la carrera de Ciències Naturals. Marià Faura i Sans participà en la seva formació com a geòleg i paleontòleg, malgrat els enfrontaments que ambdós mantindrien més endavant.[5] El 1920 es doctorà a Madrid amb una tesi sobre "el Juràssic de la província de Tarragona".[3] S'inicià en geologia i paleontologia al Museu Geològic del Seminari de Barcelona.
Carrera professional
Mort el doctor Jaume Almera i Comas el 1919, el Museu del Seminari va entrar en crisi per diverses causes i no fou fins a l'any 1926 quan el doctor Bataller va ser nomenat professor del Seminari,[6] com a catedràtic de Ciències Naturals, i, també, director del Museu, recuperant, així, la importància que havia tingut en temps del doctor Almera. Bataller fou el president entre els anys 1926 i 1962.[1] El 1930 exercí com a professor de l'Escola Superior d'Agricultura de Barcelona.[7] El 1949 fou nomenat catedràtic de Paleontologia i Geologia Històrica de la Universitat de Barcelona.[8] Col·laborà en la confecció de la part catalana del mapa geològic d'Espanya a escala 1/50.000.[4][5] Com a organitzador del XIV Congrés Geològic Internacional celebrat a Madrid i a Barcelona, va publicar uns 170 estudis sobre temes geològics, principalment de paleontologia.[1][2] També fou bibliotecari de l'Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona[9] i de la Institució Catalana d'Història Natural.[10][11] Bataller continuà exercint com a Catedràtic de la Universitat de Barcelona fins al mateix moment de la seva mort, el 1962.[12]
Membre i director de diverses societats acadèmiques i científiques
El 1942 es convertí en membre de l'Institut d'Estudis Catalans, arribant a ser el president de la Societat Catalana de Geografia (societat filial de l'IEC) entre els anys 1948 i 1954, i també de la Institució Catalana d'Història Natural entre els anys 1935 i 1951.[4][5]
També, fou membre Honorari de la Societat d'Història Natural de les Balears, de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals de Madrid, de la Societat Geològica de Portugal, del Centre de Cultura de València i de la Société Géologique de Belgique. Fou soci de la Société Géologique de France, de l'Geographical Society de Nova York i de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural. Membre corresponent de l'Institut d'Estudis Ilerdencs i del Instituto Arqueológico de València.[9]
Reconeixements
- Rebé el títol de doctor honoris causa de la Universitat de Tolosa.[1]
- Va Obtenir dues vegades el premi “Pelfort i Xinxó” atorgat per la Societat Econòmica Barcelonesa d'Amics del País.[9]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Josep Ramon Bataller i Calatayud». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consultaː 6 de novembre de 2016]
- ↑ 2,0 2,1 Reguant i Serra, Salvador. Josep Ramon Bataller i Calatayud: semblança biogràfica: conferència pronunciada davant el Ple. Institut d'Estudis Catalans, 2004, p. 6–7. ISBN 978-84-7283-728-7. [Consultaː 6 de novembre de 2016]
- ↑ 3,0 3,1 Libro homenaje a D. Daniel Jiménez de Cisneros y Hervás. IGME, 2004, p. XI. ISBN 978-84-7840-555-8. [Consultaː 6 de novembre de 2016]
- ↑ 4,0 4,1 4,2 Cassasas i Simó, Lluís «Una continuïtat assegurada. Aproximació a I'análisí del període recent: 1976-1989». Publicacions de l'IEC, 1989, pàg. 55(405)-73(423) [Consulta: 6 novembre 2016].
- ↑ 5,0 5,1 5,2 «Institució Catalana d'Història Naturalː Josep Ramon Bataller i Calatayud». A: Directori de les societats filials. Institut d'Estudis Catalans, 2001, p. 170. ISBN 978-84-7283-579-5.
- ↑ «Seminario Conciliar de Barcelona. Plan de estudios. Nombramientos». La Vanguardia (Hemeroteca), 10-09-1926, pàg. 14 [Consulta: 6 novembre 2016].
- ↑ «Acuerdos de la Comisión Permanente de la Diputación. Nombramiento de auxiliares de la Escuela de Agricultura». La Vanguardia (Hemeroteca), 12-09-1930 [Consulta: 6 novembre 2016].
- ↑ Universidad de Barcelona. Història de la Universitat de Barcelona: I simposium, 1988. Edicions Universitat Barcelona, 1990, p. 519. ISBN 978-84-7875-166-2. [Consultaː 6 de novembre de 2016]
- ↑ 9,0 9,1 9,2 «Sr. Josep Ramon Bataller i Calatayud». Acadèmics Històrics. Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. [Consulta: 5 novembre 2016].
- ↑ «Institución Catalana de Historia Natural. Posesión de los cargos de la nueva Junta Directiva». La Vanguardia (Hemeroteca), 22-01-1922, pàg. 8 [Consulta: 6 novembre 2016].
- ↑ «Correspondència rebuda per Josep Ramon Bataller a la Biblioteca de Catalunya». Biblioteca de Catalunya. [Consulta: 16 març 2020].
- ↑ Espanya. Orden Ministerial. «ORDEN de 9 de juliol de 1962 por la que se autoriza a don José Ramón Bataller Calatayud, Catedrático de la Universidad de Barcelona para que continúe prestando sus servicios durante un año, con objeto de completar veinte años de servicios abonables». BOE, Num. 196, 16-08-1962, pàg. 11640 [Consulta: 6 novembre 2016].
Enllaços externs
- Correspondència rebuda com a president de la Institució Catalana d'Història Natural a la Biblioteca de Catalunya