Leandre Serrallach i Mas
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 30 gener 1837 ![]() Barcelona ![]() |
Mort | 28 febrer 1890 ![]() Barcelona ![]() |
Formació | Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona ![]() |
Activitat | |
Ocupació | arquitecte ![]() |
Membre de |
Leandre Serrallach i Mas (Barcelona, 30 de gener de 1837 - Barcelona, 28 de febrer de 1890) va ser un arquitecte català.
Biografia
Fill del mestre d'obres Ignasi Serrallach i Serratosa, va ser arquitecte municipal de Barcelona i professor a l'Escola d'Arquitectura de Barcelona, on va ser un dels mestres d'Antoni Gaudí, al qual va contractar com a delineant en algunes de les seves obres (un altar al Masnou i la casa d'esbarjo Villa Arcadia a Montjuïc (Barcelona), 1876).[1] Va ser també acadèmic de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, de la de San Fernando i de la Societat Econòmica d'Amics del País (1877).[2] Va ser vocal de la Comissió tècnica de l'Exposició Universal de Barcelona (1888) i va presidir l'Associació d'Arquitectes de Catalunya (1875-76).[3] Entre 1871 i 1888 va ser arquitecte municipal del Masnou, en substitució de l'arquitecte Miquel Garriga i Roca, que va passar a ser arquitecte de la Diputació de Barcelona. Hi va projectar la plaça d'Ocata (1872).[4]
Entre les seves obres destaca l'església de l'Escorial de Vic (1900).[2]
Va ser autor de diversos tractats sobre arquitectura: Observaciones acerca de las causas que influyen en el estado actual de la arquitectura (1884), Monumentos romanos de Tarragona (1886).[2]
Referències
- ↑ Bassegoda i Nonell, Joan. El gran Gaudí. Sabadell: Ausa, 1989, p. 57. ISBN 84-86329-44-2.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «Leandre Serrallach i Mas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «SERRALLACH I MAS, Leandre». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona.
- ↑ Toran, Rosa. Història contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017.