Manfredo do Carmo
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (pt-br) Manfredo Perdigão do Carmo ![]() 15 agost 1928 ![]() Maceió (Brasil) ![]() |
Mort | 30 abril 2018 ![]() Rio de Janeiro (Brasil) ![]() |
President Societat Brasilera de Matemàtiques | |
1971 – 1973 ![]() | |
Dades personals | |
Residència | Brasil ![]() |
Formació | Universitat de Califòrnia a Berkeley - Philosophiæ doctor (–1963) ![]() |
Director de tesi | Shiing-Shen Chern ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Geometria diferencial ![]() |
Ocupació | matemàtic, professor d'universitat ![]() |
Ocupador | Instituto Nacional de Matemática Pura e Aplicada Universitat de Califòrnia a Berkeley Universitat de Brasília ![]() |
Membre de | Societat Americana de Matemàtiques (Membre de la Societat Americana de Matemàtiques) (2012–) Acadèmia Mundial de les Ciències Societat Brasilera de Matemàtiques Acadèmia Brasilera de Ciències ![]() |
Obra | |
Estudiant doctoral | Marcos Petrúcio de Almeida Cavalcante (en) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Premis
|
Manfredo Perdigão do Carmo (Maceió, Brasil, 15 d'agost de 1928 - Rio de Janeiro, 30 d'abril de 2018) va ser un matemàtic brasiler conegut pels seus resultats en el camp de la geometria diferencial. Fou president de la Societat Brasilera de Matemàtiques[1] i investigador emèrit de l'Instituto Nacional de Matemática Pura e Aplicada.
Entre els seus àmbits de recerca s'hi trobaven les varietats riemannianes, la topologia, l'estudi d'immersions isomètriques, les superfícies minimals, l'estabilitat d'hipersuperfícies, problemes d'isoperimetria, les subvarietats minimals d'esferes, les varietats de curvatura mitjana constant, les d'escalar de curvatura fugaç i les de curvatura total finita.[1]
Va obtenir el seu doctorat a la Universitat de Califòrnia a Berkeley l'any 1963 sota la supervisió de Shiing-Shen Chern.[2]
Va obtenir una Beca Guggenheim en 1965 i 1968.[1] És membre de l'Acadèmia Brasilera de Ciències i de la TWAS.[1] Va rebre el Premi Nacional del Brasil en Ciència i Tecnologia, atorgat pel Consell Nacional de Desenvolupament Científic i Tecnològic (CNPq) brasiler. Ha rebut també l'Orde Nacional del Mèrit Científic del Brasil l'any 1995, un doctorat honoris causa de la Universitat d'Alagoas en 1991 i el premi del TWAS en 1992.[3] És membre de la Societat Americana de Matemàtiques.[4]
L'any 1978 va ser convidat com a conferenciant al Congrés Internacional de Matemàtics a Hèlsinki per parlar sobre superfícies minimals.[1][5]
Do Carmo fou conegut també pels seus llibres de text, que s'han traduït a diverses llengües i es fan servir als cursos d'universitat d'arreu del món.[6]
Alguns dels seus estudiants més destacats són Celso Costa, Marcos Dajczer i Keti Tenenblat.[2]
Publicacions
- Differential Geometry of Curves and Surfaces, Prentice-Hall, 1976
- Riemannian Geometry, Birkhäuser, 1992
- Differential Forms and Applications, Springer Verlag, Universitext, 1994
- Manfredo P. do Carmo – Selected Papers (ed. Keti Tenenblat), Springer, 2012, primer volum de la col·lecció “Selected Works of Outstanding Brazilian Mathematicians”
- Eduardo Wagner, Augusto Cezar de Oliveira Morgado, Manfredo Perdigão do Carmo . Trigonometria – Nombres Complexos ISBN 8583370168
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 «Manfredo Perdigao do Carmo» (en anglès). John Simon Guggenheim Memorial Foundation. Arxivat de l'original el 13 de gener 2015. [Consulta: 25 maig 2017].
- ↑ 2,0 2,1 Manfredo do Carmo al Mathematics Genealogy Project.
- ↑ «Prizes and Awards». The World Academy of Sciences, 2016.
- ↑ List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2015-01-13.
- ↑ do Carmo, Manfredo P. Proceedings of the International Congress of Mathematicians (Helsinki, 1978). Acad. Sci. Fennica, Helsinki, 1980, p. 401–405. «Minimal surfaces: stability and finiteness»
- ↑ Shozo Motoyama. Prelúdio para uma história: ciência e tecnologia no Brasil (en portuguese). EdUSP, 2004, p. 358. ISBN 978-85-314-0797-0.