Manuel Antônio Álvares de Azevedo
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 12 setembre 1831 ![]() São Paulo (Brasil) ![]() |
Mort | 25 abril 1852 ![]() Rio de Janeiro (Brasil) ![]() |
Causa de mort | tuberculosi ![]() |
Sepultura | cementiri de Sant Joan Baptista ![]() |
Formació | Facultat de Dret de la Universitat de São Paulo - dret (1847–) Universitat de São Paulo ![]() |
Activitat | |
Ocupació | escriptor, dramaturg, escriptor de contes, poeta, assagista ![]() |
Membre de | |
Moviment | Ultra-Romanticism (en) ![]() ![]() |
Influències | Dante Alighieri, Heinrich Heine, François-René de Chateaubriand, Lord Byron, Johann Wolfgang von Goethe, William Shakespeare, Mary Shelley i Alfred de Musset ![]() |
Nom de ploma | Job Stern ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
![]() ![]() ![]() |
Manuel Antônio Álvares de Azevedo (São Paulo, 12 de setembre de 1831 — Rio de Janeiro, 25 d'abril de 1852) va ser un escriptor de la segona generació romàntica de la literatura brasilera(anomenada Ultra Romântica, Byroniana o Mal do Século - Malaltia del Segle), contista, dramaturg, poeta i assagista brasiler.
Semblança biogràfica
Fill de Inácio Manuel Álvares de Azevedo i Maria Luísa Mota Azevedo, va passar la infància a Rio de Janeiro, on va iniciar els seus estudis. Va tornar a São Paulo (1847) per estudiar en la Facultat de Dret de Largo de São Francisco, on va guanyar fama pels seus brillants i precoces produccions literàries. Va destacar per la seva facilitat per aprendre idiomes i pel seu esperit jovial i sentimental.
Durant els seus estudis de dret va traduir el cinquè acte de Otelo, de Shakespeare i Parisenca, de Lord Byron; va fundar l'a revista de la Sociedade Ensaio Filosòfic Paulistano (1849); va formar part de la Sociedade Epicuréia (Societat epicúria) i va iniciar el poema èpic O Conde Lopo, del que només es conserven fragments.
No va arribar a concloure els seus estudis ja que va emmalaltir de tuberculosi pulmonar. Va morir sense haver complert 21 anys, mort actualment atribuïda a una diverticulitis. La seva obra comprèn: Poesías diversas, Poema do Frade, el drama Macário, la novela O Livro de Fra Gondicário, Noite na Taverna, Cartas, varios Ensaios (Literatura y Civilización en Portugal, Lucano, George Sand, Jacques Rolla), y su obra principal Lira dos vinte anos (Literatura i Civilització a Portugal, Lucano, George Sand, Jacques Rolla), i la seva obra principal Lira dos vinte anos (inicialment planejada per ser publicada en un projecte - As três Liras - en conjunt amb Aureliano Lessa i Bernardo Guimarãés). És patró de la cadira nº 2 de l'Acadèmia Brasilera de Lletres.
Crítica Acadèmica
Ha suscitat alguns estudis acadèmics, entre els quals destaquen "O Belo i o Disforme", de Cilaine Alves Cunha (Ed. USP, 2000), "Uma lira de duas cordas", de Rafael Fava Belúzio (Ed. SCRIPTUM/UFMG, 2015) i "Entusiasme indianista i ironia byroniana" (Tesi de Doctorat, USP, 2000); "O poeta leitor. Um estudo das epígrafs ugoanas em Álvares de Azevedo", de Maria C. R. Alves (Dissertació de Maestrazgo, USP, 1999).
Les seves principals influències són Lord Byron, Chateaubriand, i principalment Alfred de Musset.
Un aspecte característic de la seva obra i que ha estimulat certa polèmica és la seva poètica, que ell mateix va definir com un "binomi", que consisteix a aproximar extrems, en una altitud típicament romàntica. És important assenyalar el prefaci a la segona part de Lira dos Vinte Anos, un dels punts crítics d'obra i en la qual defineix tota la seva poètica.
És el primer a incorporar allò quotidià en la poesia a Brasil, amb poemes com "Idéias íntimas", en la segona part de la Lira. Figura en l'antologia del cançoner nacional. Va ser molt llegit fins a les dues primeres dècades del segle xx, amb constants reedicions de la seva poesia i antologies. Les últimes escenificacions del seu drama "Macário" van ser el 1994 i 2001.
Cronologia
- 1833, 14 de setembre - Naixement en São Paulo, en la cantonada del carrer de la Feira amb Cruz Preta, actuals Senador Feijó i Quintino Bocaiúva.
- 1831 - Trasllat a Rio de Janeiro.
- 1835 - Mor el 26 de juny el seu germà més jove, Inácio Manuel, a Niterói, deixant al poeta profundament apesarat.
- 1840 - Matriculat en el col·legi Stoll, a Botafogo. El seu acompliment li val els elogis del propietari del col·legi, el Dr. Stoll: "Reuneix, cosa molt rara, la major innocència de costums i la més vasta capacitat intel·lectual que he trobat a Amèrica en un nen de la seva edat".
- 1844 - Es trasllada a São Paulo, i després d'estudiar francès, anglès i llatí torna a Río a final d'any.
- 1845 - Es matricula en 5º any d'internat en el Col·legi Pedro II, a Río, on va sofrir les conseqüències del seu costum de caricaturitzar als professors.
- 1846 - Cursa 6ª any en el mateix col·legi, tenint com a professor a Domingos José Gonçalves de Magalhãés.
- 1847 - Rep, el 5 de desembre, el grau de batxiller en Lletres.
- 1848 - Ingressa, a 1º de març en la Facultat de Dret de São Paulo, on coneix, entre altres, a José de Alencar i Bernardo Guimarãés.
- 1849 - Es matricula en 2º any. Pronuncia un discurs l'11 d'agost, en la sessió commemorativa de l'aniversari de la creació dels cursos jurídics de Brasil. Passa les vacances a Río, amb constants pensaments de mort.
- 1850 - Escriu "una novel·la de més de 200 pàgines, dos poemes, assajos, fragments de poema en una llengua molt antiga" (avui perdut). El 9 de maig pronuncia el discurs inaugural de la societat "Ensaio Filosófico". De tornada a São Paulo es matricula en 3º any. Al setembre se suïcida per amor l'alumne de cinquè curs Feliciano Coelho Duarte, i el poeta fa, el 12 d'aquest mes, el discurs d'adéu.
- 1851 - Cursa el 4º any. El 15 de setembre mor João Batista da Silva Pereira. Passa les vacances a Itaboraí, en la hisenda del seu avi. Pressenteix la mort i diu que tornarà a São Paulo.
- 1852, 25 d'abril - A causa de les conseqüències d'una caiguda des d'un cavall mor a les 17 hores a Rio de Janeiro. És enterrat l'endemà. Està enterrat en el cementiri de San Juan Bautista, sepultura 12A.
Obra
- 1853 Poesies de Manuel António Álvares de Azevedo, Lira dos Vinte Anos Arxivat 2005-12-24 a Wayback Machine. (única obra preparada per a publicació per l'autor) i Poesies diverses.
- 1855 Obres de Manuel António Álvares de Azevedo, primera publicació de la seva prosa (Noite na Taverna).
- 1862 Obres de Manuel António Álvares de Azevedo, 2ª i 3a edició, primera aparició del Poema do Frade i 3ª part de Lira.
- 1866 O Conde Lopo, poema inèdit.
Mereix un esment especial la "Lira dos Vinte Anos", composta de diversos poemes. La Lira està dividida en tres parts, sent la 1ª i la 3ª Face Ariel i la 2ª Face Caliban. La Face Ariel mostra un Álvares de Azevedo ingenu, cast i innocent. En Face Caliban presenta poemes irònics i sarcàstics.
Referències
Ramos, P.E.S.(Org.). Poesías Completas de Álvares de Azevedo. Ed. Unicamp, 2002. Bueno, A. (Org.). Obra Completa de Álvares de Azevedo. Nova Aguilar, 2000. Cavalheiro, E. Álvares de Azevedo. Melhoramentos, 1943 (Biografía)