Mataparent amarg
Caloboletus calopus ![]() | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Boletus calopus ![]() | |||||||||
Bolet | |||||||||
| |||||||||
Taxonomia | |||||||||
Super-regne | Eukaryota | ||||||||
Regne | Fungi | ||||||||
Classe | Agaricomycetes | ||||||||
Ordre | Boletales | ||||||||
Família | Boletaceae | ||||||||
Gènere | Caloboletus | ||||||||
Espècie | Caloboletus calopus ![]() Vizzini, 2014 | ||||||||
Nomenclatura | |||||||||
Basiònim | Boletus calopus ![]() | ||||||||
Sinònims | Boletus calopus Caloboletus calopus var. ruforubriporus Boletus calopus var. ruforubriporus Suillus olivaceus Boletus olivaceus Dictyopus calopus Dictyopus olivaceus ![]() |
El mataparent amarg (Caloboletus calopus),[1] és una espècie de mataparent del grup dels mataparents butiroides. Pertany a la família de les boletàcies, de l’ordre de les boletals.
Taxonomia
Va ser descrita com Boletus calopus l'any 1801 per Christiaan Hendrik Persoon,[2] pàgina 513.[3]
Vizzini[4] va descriure el gènere Caloboletus en base les anàlisis filogenètiques[5][6][7][8]
Morfologia
Bolet de solitari a gregari; robust; fins a 10-15 cm de diàmetre; barret hemisfèric; grisenc, sovint amb tons groguencs, brunencs o olivacis; no blaveja al frec; superfície de finament vellutada a feltrada, mate, seca, no separable; marge poc excedent; irregular; de jove enrotllat.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Botanical_Garden_Gothenburg_and_Angg%C3%A5rdsbergen_13.08.2017_Bitter_Beech_Bolete_-_Caloboletus_calopus_%2837321275956%29.jpg/220px-Botanical_Garden_Gothenburg_and_Angg%C3%A5rdsbergen_13.08.2017_Bitter_Beech_Bolete_-_Caloboletus_calopus_%2837321275956%29.jpg)
Tubs curts en el jove, llargs en l’adult; de groc mostassa a groc safrà en el jove, amb l’edat verd olivacis; blavegen al frec; porus molt fins; concolors als tubs; blaus al frec.
Cama robusta; massissa quan jove, cilíndrica en l’adult, sovint radicant; groga a la part apical, vermell viu a la basal, gairebé sempre amb un reticle en tota la superfície (pot necessitar lupa!), groc a la part superior, vermell en la basal, malla més allargassada quan més s’acosta al peu; blaveja al frec.
Carn ferma; de blanquinosa a groc pàl·lid, groga a la cama i al punt de fixació de la cama al barret (separeu el barret de la cama), al peu pot presentar tons vermells; al tall blaveja suau i lentament; al tast inicialment dolça, després molt amarga, disminueix amb l’edat; olor lleugera, desagradable.
Distribució i hàbitat
Ocasional
Des de l’estiu a mitjans de tardor, més aviat primerenc; gairebé sempre sobre sòls àcids; des de l’estatge subalpí a la muntanya mitjana; tant en boscos de coníferes (pi negre, avet, pi roig) com planifolis (roure de fulla gran, faig); primordialment en vessants nord i localitats frescals i humides.
Comentaris
Melzer + carn: En la carn del peu, de verd blavós a blau fosc.
Bolet d’identificació senzilla tot i la seva variabilitat. Se li assembla molt el mataparent radicant (Caloboletus radicans), que no presenta la puntuació vermella sobre la cama, el reticle de la cama és blanc, apareix en sòls calcificats, i la reacció al iode en la carn del peu és nul·la o molt suau.
Comestibilitat
L'amargantor de la seua carn (que no desapareix en coure-la) fa que no sigui comestible.[9]
Referències
- ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica’ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I. El Papiol: efadós, 2021, p. 137. ISBN 978-84-18243-12-7.
- ↑ «Synopsis methodica fungorum [... Pars secunda]» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2023].
- ↑ «Index Fungorum - Names Record». [Consulta: 11 desembre 2023].
- ↑ «Index Fungorum no. 146. Nomenclatural novelties : Alfredo Vizzini». Index Fungorum, 10-05-2014.
- ↑ Binder, M.; Hibbett, D. S. «Molecular systematics and biological diversification of Boletales». Mycologia, 98, 6, 01-11-2006, pàg. 971–981. DOI: 10.3852/mycologia.98.6.971. ISSN: 0027-5514.
- ↑ Gelardi, Matteo; Vizzini, Alfredo; Ercole, Enrico; Voyron, Samuele; Sun, Jingzu; Liu, Xingzhong «Boletus sinopulverulentus, a new species from Shaanxi Province (central China) and notes on Boletus and Xerocomus». Sydowia-Horn-, 65(1), 2013, pàg. 45-57.
- ↑ Nuhn, Mitchell E.; Binder, Manfred; Taylor, Andy F.S.; Halling, Roy E.; Hibbett, David S. «Phylogenetic overview of the Boletineae». Fungal Biology, 117, 7-8, 2013-07, pàg. 479–511. DOI: 10.1016/j.funbio.2013.04.008. ISSN: 1878-6146.
- ↑ Wu, Gang; Feng, Bang; Xu, Jianping; Zhu, Xue-Tai; Li, Yan-Chun «Molecular phylogenetic analyses redefine seven major clades and reveal 22 new generic clades in the fungal family Boletaceae» (en anglès). Fungal Diversity, 69, 1, 2014-11, pàg. 93–115. DOI: 10.1007/s13225-014-0283-8. ISSN: 1560-2745.
- ↑ Carluccio, A.. The Complete Mushroom Book. Quadrille, 2003. ISBN 1-84400-040-0.