Miquel Pueyo i París
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 18 agost 1957 ![]() Lleida ![]() |
![]() | |
15 juny 2019 – 17 juny 2023 ← Fèlix Larrosa i Piqué | |
![]() | |
18 setembre 2007 – 11 gener 2011 – Ramon Farré i Roure → | |
![]() | |
3 abril 1992 – 26 setembre 1995 (dissolució parlamentària) Legislatura: quarta legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Lleida | |
![]() | |
24 novembre 1989 – 21 gener 1992 (dissolució parlamentària) Legislatura: tercera legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Lleida | |
![]() | |
16 juny 1988 – 24 novembre 1989 (renúncia) Legislatura: tercera legislatura de la Catalunya autonòmica Circumscripció electoral: Lleida | |
Dades personals | |
Residència | Lleida ![]() |
Formació | Universitat de Barcelona ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Barcelona ![]() |
Ocupació | escriptor de no-ficció, periodista, professor d'universitat, filòleg, polític, pedagog, graduat social ![]() |
Ocupador | Universitat de Lleida ![]() |
Partit | Esquerra Republicana de Catalunya ![]() |
Membre de | |
Lloc web | http://www.miquelpueyo.cat/ |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Miquel Pueyo i París (Lleida, 18 d'agost del 1957) és un escriptor, professor universitari i polític català, Paer en cap de Lleida pel partit ERC des de 2019 fins a 2023.[1]
Biografia
És doctor en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona i va fer estudis de graduat social. Ha estat professor de la Universitat de Lleida, des de 1979, i ha impartit classes de sociolingüística i de política lingüística. Des de 2011 s'ha convertit en professor del grau de Periodisme i Comunicació Audiovisual, on ha impartit Comunicació Política i Opinió Pública, i Anàlisi i Creació de Continguts Digitals. També ha dirigit la Càtedra de Periodisme i Comunicació.[2] Ha estat director de l'Institut d'Estudis Ilerdencs i delegat de l'Institut de Ciències de l'Educació (ICE) de la Universitat de Barcelona a Lleida. És o ha estat membre de l'Ateneu Popular de Ponent, d'Òmnium Cultural, de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, de l'Associació d'Antics Diputats al Parlament de Catalunya i de l'Associació per a la Delegació Olímpica de Catalunya (ADOC).[3]
Milita a Esquerra Republicana de Catalunya, des de 1988, i va ser elegit diputat per aquest partit al Parlament de Catalunya a les eleccions de 1988 i 1992. En la legislatura 1988-1992 va ser Portaveu Adjunt del Grup parlamentari d'ERC. En la legislatura 1992-1995 va ser president de les Comissions del Parlament de Catalunya del Síndic de Greuges i d'Estudi de les Dificultats de la Utilització del llenguatge de signes.[4]
Ha estat director de Planificació lingüística de la Generalitat de Catalunya durant el 2004. Ha estat secretari de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya en dues etapes: la primera, de gener de 2005 fins a maig de 2006, i la segona de novembre de 2006 a setembre de 2007, quan fou designat delegat territorial del Govern de la Generalitat a Lleida. L'any 2011 es va reincorporar a la Universitat de Lleida. El mes de maig de 2018 va ser elegit candidat a la paeria de Lleida[5] per la candidatura d'Esquerra Republicana, Moviment d'Esquerres, Avancem, i el Jovent Republicà, juntament amb la plataforma ciutadana de suport, Lleida Republicana.[6] En les eleccions celebrades el 26 de maig de 2019, va ser el candidat de la llista més votada, a Lleida. Després de les eleccions de 2023, s'ha reincorporat a la seua plaça de professor titular de la Universitat de Lleida.
Obres publicades
- Lleida : ni blancs ni negres, però espanyols (1984, ISBN 978-84-297-2125-6)
- Llengües en contacte en la comunitat lingüística catalana (1991)
- Tres escoles per als catalans: minorització lingüística i implantació escolar a Itàlia, França i Espanya (1996, ISBN 978-84-7935-327-8)
- Política i planificació lingüístiques (1997, ISBN 978-84-7660-342-0)
- El fantasma de la mort del català (2007, ISBN 978-84-8437-935-5)
- Mort certa, hora incerta. De l'edat mitjana a la societat digital (coautor amb Ernest Benach) (2013, ISBN 978-84-9975-318-8)
Referències
- ↑ NacióLleida. «Miquel Pueyo, nou alcalde de Lleida | NacióLleida». [Consulta: 16 juny 2019].
- ↑ «Miquel Pueyo». Universitat de Lleida. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 16 març 2015].
- ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 152
- ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 148
- ↑ «Miquel Pueyo, candidat d'ERC a la Paeria per a les eleccions municipals del 2019». Arxivat de l'original el 2019-03-27. [Consulta: 27 març 2019].
- ↑ NacióLleida. «La candidatura de Miquel Pueyo es reforça amb la plataforma ciutadana «Lleida Republicana» | NacióLleida». [Consulta: 27 març 2019].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Miquel Pueyo
- «Miquel Pueyo i París». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
- Miquel Pueyo CV