Schorl
![]() | |
---|---|
![]() Schorl (negre) amb quars i albita (blancs) | |
Fórmula química | Na(Fe₃2+)Al₆(Si₆O18)(BO₃)₃(OH)₃(OH) |
Epònim | Zschorlau ![]() |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.CK.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.CK.05 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/C.08 ![]() |
Dana | 61.3.1.10 |
Heys | 17.5.44 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | trigonal |
Estructura cristal·lina | a = 15,98(5) Å; c = 7,15(3) Å; |
Grup puntual | 3m - ditrigonal piramidal |
Grup espacial | grup espacial 160 ![]() |
Color | negre blavós a negre, a vegades negre marronós, rarament negre verdós |
Macles | rarament en {1010} and {4041} |
Exfoliació | pobra – molt pobra en {1120}, {1011} |
Fractura | irregular, desigual, subconcoidal |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 7 |
Lluïssor | vítria, resinosa |
Color de la ratlla | blanc grisenc a blanc blavós |
Diafanitat | translúcida, opaca |
Densitat | 3,18 a 3,22 g/cm³ (mesurada); 3,244 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | uniaxial (-) |
Índex de refracció | nω = 1,660 a 1,672 nε = 1,635 a 1,650 |
Birefringència | δ = 0,025 |
Pleocroisme | fort |
Impureses comunes | Mn, Mg, Ca, Li, Cr, Ti, F, K |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral reanomenat (Rn) i mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Srl ![]() |
Referències | [1] |
El schorl és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la turmalina. És dimorf de la luinaïta-(OH). Forma sèrie amb la dravita i també sèrie amb l'elbaïta.
Etimologia
El terme schorl va emprar-se cap a l'any 1400 en referència un poble suís anomenat actualment Zschorlau (Saxònia, Alemanya). Aquest poble tenia al costat una mina d'estany on, a més a més de cassiterita, s'hi trobava turmalina negra en grans quantitats. La primera descripció detallada del schorl amb el nom schürl i la seva localització en diverses mines d'estany d'Alemanya va ser escrita per Johannes Mathesius l'any 1562 sota el títol Sarepta oder Bergpostill. Cap a l'any 1600 s'empraven diferents noms en alemany com ara schurel, schörle i schurl. Al segle xviii el terme schorl era emprat en les zones on es parlava alemany.
Característiques
La schorl és un silicat de fórmula química Na(Fe₃2+)Al₆(Si₆O18)(BO₃)₃(OH)₃(OH). Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7. És un mineral piroelèctric i piezoelèctric. Segons la classificació de Nickel-Strunz, el schorl pertany a «09.CK - Ciclosilicats, amb enllaços senzills de 6 [Si6O18]12-, amb anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: fluorbuergerita, cromiodravita, dravita, elbaïta, feruvita, foitita, liddicoatita, olenita, povondraïta, fluorschorl, magnesiofoitita, rossmanita, oxivanadidravita, oxidravita, oxirossmanita, cromoaluminopovondraïta, fluordravita, fluoruvita, abenakiïta-(Ce), scawtita, steenstrupina-(Ce) i thorosteenstrupina.
Formació i jaciments
El schorl es troba en granits, diorites, pegmatites gabroiques, greisens, skarns i vetes de quars. S'ha descrit a tots els continents incloent-hi l'Antàrtida. A Catalunya s'ha descrit en pegmatites al Cap de Creus (Alt Empordà), a la Mina de la Roca del Turó (Ripollès) i a la Mina Solitaria i a la Pedrera Eriasa (Vall d'Aran).[2]