Seidozerita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Na₂Zr₂Na₂MnTi(Si₂O₇)₂O₂F₂ |
Epònim | Seydozero (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Pegmatita Núm. 58, rius Muruai i Uel'kuai, llac Seidozero, Lovozersky District, óblast de Múrmansk, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats > sorosilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.25 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.BE.25 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/B.10 ![]() |
Dana | 56.2.6a.1 |
Heys | 17.1.24 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,53 Å; b = 7,1 Å; c = 18,3 Å; β = 102,72° |
Grup espacial | grup espacial P2/c ![]() |
Color | vermell clar a groc marronós |
Duresa | 4 a 5 |
Lluïssor | vítria |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,725 nβ = 1,758 nγ = 1,830 |
Birefringència | δ = 0,105 la imatge mostra el rang de colors de la interferència de birefringència (a 30µm) i no té en compte la coloració de mineral |
Angle 2V | mesurat: 68°, calculat: 72° |
Dispersió òptica | r > v forta |
Impureses comunes | Al, Fe, Nb, Mg, H |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) i mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Sdz ![]() |
Referències | [1] |
La seidozerita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la rinkita. Va ser anomenada erròneament en honor de l'indret on va ser descoberta, el llac Seidozero, al massís de Lovozero (Rússia). En realitat, les mostres originals varen ser recol·lected al mont Suolaiv, bastant lluny del llac Seidozero.
Característiques
La seidozerita és un sorosilicat de fórmula química Na₂Zr₂Na₂MnTi(Si₂O₇)₂O₂F₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 4 a 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la seidozerita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Jaciments
La seidozerita ha estat descrita a Rússia i Suïssa.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Seidozerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].