Sensocentrisme
![]() | Aquest article o secció necessita millorar una traducció deficient. en Podeu col·laborar-hi si coneixeu prou la llengua d'origen. També podeu iniciar un fil de discussió per consultar com es pot millorar. Elimineu aquest avís si creieu que està solucionat raonablement. |
![photograph](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Gestcrate01.jpg/220px-Gestcrate01.jpg)
Sensocentrisme descriu la teoria que els individus sensibles són el centre de la preocupació moral. Tots i només els éssers sensibles (animals que percebin, inclosos els éssers humans) tenen un valor intrínsec i prestigi moral, i la resta del món natural té un valor instrumental. Els éssers humans i altres animals sensibles tenen drets i / o interessos que s'han de tenir en compte.[1]
Els sensocentristes consideren que la discriminació dels éssers sensibles d'altres espècies és l'especisme, una discriminació arbitrària. Per tant, el sensocentrisme coherent significa prendre en consideració i respectar tots els animals sensibles.
Història del terme
El criteri utilitarista de la integritat moral és, per tant, tots i només els éssers sensibles (sensocentrisme). El filòsof del segle xviii Jeremy Bentham va compilar creences il·luministes a Introduction to the Principles of Morals and Legislation (segona edició, 1823, capítol 17, peu de pàgina), i que incloïa al seu propi raonament en una comparació entre l'esclavitud i el sadisme amb els animals:
« | Els francesos ja han descobert que la negror de la pell no és una raó perquè un ésser humà ha de ser abandonat sense reparació al caprici d'un torturador [vegeu el Code Noir de Lluís XIV] ... Quina altra cosa és el que s'ha de traçar la insuperable línia? És la facultat de la raó, o, potser, la facultat de discurs? Però un cavall en plena maduresa o un gos, està més enllà de la comparació d'un més racional, així com un animal més conversable, que un nadó d'un dia, o una setmana o fins i tot un mes, vell. Però suposem que el cas fos d'una altra manera, quin seria profit? 'La qüestió no és ¿poden raonar? ni ¿poden parlar?, sinó ¿poden patir? | » |
Peter Singer, a A Utilitarian Defense of Animal Liberation (pàg. 73-82); Tom Regan, a The Radical Egalitarian Case for Animal Rights (pàg. 82-90) i Warren, a A Critique of Regan's Animal Rights Theory (pàg. 90-97) ells parlen de sentiocentrisme.[2]
El sensocentrisme és un terme que figura a l'Encyclopedia of Animal Rights and Animal Welfare, editat per Marc Bekoff.[1]
Vegeu també
|
Referències
Enllaços externs
- Sensocentrisme a veganisme.cat Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine. (català)
- MacClellan, Joel P (2012) "Minding Nature: A Defense of a Sentiocentric Approach to Environmental Ethics" University of Tennessee (anglès).