Vuoriyarvita-K
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | K₂(Nb,Ti)₂(Si₄O₁₂)(O,OH)₂·4H₂O |
Epònim | Vuoriyarvi alkaline-ultrabasic massif (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | massís alcalí-ultrabàsic de Vuoriyarvi, República de Carèlia, óblast de Múrmansk, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats > ciclosilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.CE.30b ![]() |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.CE.30b ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Color | blanc |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 4,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanc |
Diafanitat | translúcida |
Impureses comunes | Na |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral reanomenat (Rn) ![]() |
Codi IMA | IMA1995-031 |
Símbol | Vyv-K ![]() |
Referències | [1] |
La vuoriyarvita-K és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la labuntsovita. Rep el nom per la localitat tipus, el massís alcalí-ultrabàsic de Vuoriyarvi, a Rússia.
Característiques
La vuoriyarvita-K és un ciclosilicat de fórmula química K₂(Nb,Ti)₂(Si₄O₁₂)(O,OH)₂·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5. És l'anàleg amb niobi dominant de la tsepinita-K.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al massís alcalí-ultrabàsic de Vuoriyarvi, situat a la República de Carèlia, dins l'óblast de Múrmansk, a Rússia. També a Rússia ha estat descrita al massís de Lovozero i en diversos punts del massís de Khibini. També ha estat trobada a la mina d'urani Rössing, que està ubicada a la localitat d'Arandis, a la regió d'Erongo, a Namíbia. Aquests són els únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Vuoriyarvite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 novembre 2018].