Železniční trať Lovosice – Česká Lípa
Lovosice – Česká Lípa | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Nádraží v Úštěku (rok 2007) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Stát | Česko![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Číslo | 087 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Technické informace | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Délka | 49,6 km | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Rozchod koleje | 1435 mm (normální) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Traťová třída | B2 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Napájecí soustava | neelektrizovaná trať | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Maximální sklon | 25 ‰ | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Maximální rychlost | 100 km/h[1] | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Mapa trati | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Externí odkazy | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Geodata (OSM) | OSM, WMF | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Průběh trati | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Legenda
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Železniční trať Lovosice–Česká Lípa hlavní nádraží (v jízdním řádu pro cestující označená číslem 087) je jednokolejná regionální dráha vedoucí z Lovosic do České Lípy přes Litoměřice. Trať vystavěla společnost Ústecko-teplická dráha mezi lety 1896 a 1898 jako druhý úsek své Severočeské transverzálky – nejdelší místní dráhy v Českých zemích. Roku 1900 byla transverzálka prodloužena až do cílového Liberce.
Ústecko-teplická dráha zajišťovala provoz na trati až do roku 1923, kdy byla firma zestátněna a dopravu převzaly Československé státní dráhy. Ty zavedly provoz méně vytížených vlaků motorovými vozy a později provedly i rekonstrukce některých úseků. Mezi lety 1938 a 1945 byla doprava v režii německých Deutsche Reichsbahn.
Parní lokomotivy na trati sloužily až do roku 1979, kdy byly definitivně nahrazeny stroji motorovými. Od devadesátých let nastal pokles zejména nákladní dopravy a i doprava osobní byla plně převedena do režie motorových vozů, zejména řady 810. Trať byla zařazena mezi regionální dráhy a po roce 2005 klesla nákladní doprava na minimum.
Ma trati jezdí osobní vlaky ve dvouhodinovém taktu. V letech 2021/2022 zde jezdily motorové jednotky Regionova (814) a 841.2, které byly v následujícím období nahrazeny jednotkami ČD 841 201. Vlaky z Lovosic pokračují dále do Loun, případně Postoloprt. Dále jsou tyto vlaky posíleny v úseku Úštěk – Litoměřice (– Louny). V DÚK jsou vlaky vedeny jako linka U11.[2] V úseku Lovosice (Čížkovice) – Litoměřice je také doplňují vlaky dopravce AŽD Praha (Švestková dráha), které z Lovosic (Čížkovic) pokračují dále do Mostu (linka U10).[3] Nákladní doprava již není od roku 2011 provozována.[zdroj?]
Historie
První projekty
![Portrét Adolfa Josefa Schwarzenberga](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Adolf_Josef_Schwarzenberg.jpg/220px-Adolf_Josef_Schwarzenberg.jpg)
Koncem šedesátých let 19. století se rozjely vlaky po první železniční trati na Českolipsku, jíž se stala hlavní trať Bakov nad Jizerou – Rumburk, vybudovaná podnikem Česká severní dráha (BNB z německého oficiálního názvu Böhmische Nordbahn).[4][5] V Bakově byla trať napojena na stávající spojnici Turnovsko-kralupsko-pražské dráhy (otevřena 1865) a umožnila tak na svou dobu poměrně rychlé spojení Prahy a středních Čech nejen se Šluknovským výběžkem.[6] Stále však citelně chybělo přímé spojení regionálního střediska České Lípy s Polabím, zejména dalšími významnými městy Litoměřicemi a Lovosicemi. Jeden z problémů při plánování takto vedené trati představoval členitý terén, zejména v oblasti údolí Peklo a okolí zámku v Zahrádkách.[7] Přesto už v roce 1867 (kdy byla i trať Bakov – Rumburk teprve ve fázi výstavby) vznikl projekt velmi dlouhé, tzv. České jihozápadní dráhy, začínající v Hodkovicích nad Mohelkou na trati Jihoseveroněmecké spojovací dráhy a vedoucí přes Českou Lípu, Litoměřice, Postoloprty dále na jih až na Šumavu (cílovou stanicí se měl stát Strážný na hranici s Bavorskem).[7] Projektovaná délka činila přes 450 kilometrů a v dané době se zdálo téměř nereálné trať postavit v celém rozsahu. I přes tyto nesnáze se spolku vedenému knížetem Adolfem Josefem ze Schwarzenbergu podařilo v říjnu 1872 od rakouské vlády získat koncesi ke stavbě takovéto trati.[8] Práce na projektu však nebyly nikdy zahájeny – jednou z příčin byl krach vídeňské burzy v květnu 1873, který zapříčinil problémy s financováním a část zájemců od spolupráce na projektu odstoupila.[8][9] Na jaře 1874 byla nakonec platnost koncese anulována a tím skončily poslední úvahy o stavbě takovéto trati.[8]
Podobný průběh měly i další projekty poslance Dr. Antonína Webera z Litoměřic a Vavřince, rytíře ze Steinů, kteří taktéž mezi lety 1870 a 1871 usilovali o koncesi na stavbu zkrácené trati (Postoloprty –) Lovosice – Česká Lípa – Hodkovice.[9] Koncesi však neobdrželi v reakci na její udělení později zrušenému projektu České jihozápadní dráhy.[9]
Tímto na několik let diskuze o trati jihozápadně od České Lípy ustaly; ještě po roce 1880 ale proběhla série jednání ohledně vedení trati ze Zahrádek do České Lípy, a to opět údolím Robečského potoka.[10] Dokonce začalo i předběžné vyměřování spojnice Litoměřice – Česká Lípa.[10] Po vlně odporu nejen českolipských přírodovědeckých spolků proběhla 6. září 1881 politická pochůzka, která možnost vedení trati přes údolí Peklo zamítla.[10]
Liberecký projekt
Jen krátce po zrušení projektu Lovosice – Hodkovice vznikl roku 1882 nový plán na stavbu železnice z Loun přes Litoměřice a Českou Lípu do Liberce.[8] Hlavní zájem na něm tentokrát měla Obchodní a živnostenská komora z Liberce, podporována dalšími zájemci také z Jablonecka, mimo jiné místním exportérem a politikem Emilem Müllerem.[11] K této „hlavní“ trati patřila i odbočka Úštěk – Velké Březno a případné prodloužení přes Jablonec a Tanvald až na pruskou hranici. Po dalších úvahách a tahanicích bylo povolení k provedení předběžných prací na trase Jablonec – Louny liberecko-jabloneckému komité vydáno v červnu 1886 a vzápětí začaly první práce na vyměřování trati na východ od České Lípy.[11] Velmi brzy však byly přerušeny kvůli zjištění finanční náročnosti stavby a projekt byl na čas pozastaven. Jeho znovuvzkříšení proběhlo až ve druhé polovině osmdesátých let, kdy se o něj začala znovu zajímat samotná liberecká radnice a nechala si zpracovat detailní posudek.[8] Po jeho vyhotovení roku 1890 přišlo ke slovu opět nedostatečné finanční zajištění projektu, jelikož se nepodařilo sehnat další investory, ochotné právě sem vložit kapitál.[8]
Do hry vstupuje ATE
![Plán transverzální dráhy Řetenice – Liberec](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Bahn_Retenice-Liberec_%28Nordboehmische_Transversalbahn%29_%281901%29.svg/220px-Bahn_Retenice-Liberec_%28Nordboehmische_Transversalbahn%29_%281901%29.svg.png)
Zhruba v době, kdy i druhé kolo snah o stavbu trati z Liberce do Lovosic skončilo nezdarem, se o danou problematiku začala zajímat společnost, která doposud neměla s tímto počínáním téměř nic společného – Ústecko-teplická dráha (častěji používaná zkratka ATE z německého oficiálního názvu Aussig-Teplitzer Eisenbahn).[12] Tento podnik provozoval síť uhelných drah v Podkrušnohoří, zejména na Teplicku a Mostecku. Společnost ATE se pyšnila jednou z největších ziskovostí v celé monarchii,[13] a to jí přinášelo i jeden z paradoxních problémů – část svých vysokých zisků musela odevzdávat do státní pokladny jako daň.[14] Správní rada společnosti (a nejen této, ale i dalších v podobné situaci) s touto skutečností bojovala několika způsoby. Jedním ze zavedených bylo vysoké sociální zabezpečení zaměstnanců (například dvě prosincové výplaty, sociální fond, příspěvky na cestování, ošacení, pobyty v lázních a další),[15] které vedlo ke zvyšování jejich morálky a také celkové prestiže podniku.[13] Další možností byly velké investice do železniční infrastruktury, vozidel a zařízení, které měly vykázaný zisk uměle snížit, aby společnost nemusela odvádět tak vysoké daně státu.[16] Právě druhá jmenovaná možnost se naskytla v projektu liberecko-lovosické dráhy. Zároveň již od osmdesátých let probíhaly podobné boje i ve věci další trati, vedoucí z Bíliny k Labi s cílem přebrat dominantní společnosti alespoň část přeprav uhlí.[17][18] I tento projekt ale narážel na nezajištěné financování a k jeho realizaci se neschylovalo.
Okolo roku 1893 tak vzniká ve společnosti ATE myšlenka stavby díla, které dosud bylo jen na papíře, útržkovité, či jen nejednoznačně navržené – Severočeské transverzálky. Věci nabraly spád po požádání o koncesi na stavbu prvního úseku Teplice – Lovosice, k němuž došlo v červenci 1894.[12] Následně společnost zveřejnila prohlášení, že se hodlá angažovat ve stavbě trati z Lovosic dále přes Litoměřice a Českou Lípu až do Liberce.[19]
V dubnu 1895 rozhodla rakouská vláda, že koncesi na stavbu transverzální dráhy získá Ústecko-teplická dráha.[20] Úsek Teplice – Lovosice byl definitivně koncesován 13. června 1896 a ihned poté se začalo s jeho stavbou, jež byla po necelém roce a půl dokončena.[17] Roku 1896 již probíhaly přípravné práce a revize trasy i na samotném navazujícím úseku z Lovosic do České Lípy o délce rovných 50 kilometrů.[21]
Realizace, boj s BNB
![Pohled na viadukt v Karbě](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/Viadukt_Karba_2015.jpg/220px-Viadukt_Karba_2015.jpg)
Stejně jako v případě prvního úseku transverzálky, i zde museli projektanti pracovat ve zvlněném terénu, často vyžadujícím rozsáhlé zemní práce. Na mnoha místech došlo k použití ramp o maximálním přípustném sklonu 17 promile. Labe dráha překonala po mostě o třech příhradových polích s rozpětím 64,4 m, doplněných dalšími dvěma poli s přímými hlavními nosníky na každé straně.[22] Tunelů byli investoři ušetřeni, zato na opačném konci úseku, před Českou Lípou, vzniklo druhé velké dílo rakouského stavitelství – kombinovaný viadukt přes údolí Peklo, poblíž osady Karba.[23] Stavitelé zde museli respektovat závěry pochůzky z roku 1881, která zakázala stavbu trati po dně kaňonu přes přírodní rezervaci. Toto usnesení tak přineslo nutnost nákladné realizace viaduktu, skládajícího se ze dvou velkých příhradových polí a jednoho menšího, které mezi sebou oddělovaly čtyři kamenné oblouky, zasazené do pískovcové skály.[23] Celý viadukt měřil na délku 234 metrů a nejvyšší výška kolejí nad údolím dosáhla 24,5 m.[23] Stavbu úseku Lovosice – Litoměřice provedla vídeňská firma Bratři Redlichové a Wagner, navazující úsek do České Lípy budoval podnik Bratři Redlichové a Berger.[8]
Další problémy přinesla křížení s tratěmi ostatních společností, nacházejícími se na trase dráhy. První jednání proběhla v Litoměřicích, kde ATE odmítla přistoupit na možnost společného nádraží se společností Rakouské severozápadní dráhy (ÖNWB, německý název Österreichische Nordwestbahn) a zbudovala stanici vlastní, severně od centra města (dnešní horní nádraží).[22] Na trať ÖNWB z Nymburka do Děčína se napojila pouze jedinou krátkou spojkou ze stanice Žalhostice do Velkých Žernosek. S touto společností se vyjednávači ATE potkali ještě jednou, a to v otázce stanice v Úštěku.[8] Zde končila místní dráha z Velkého Března, která sice samotné ÖNWB nepatřila, ale zajišťovala zde provoz na účet jejího vlastníka, konsorcia obcí na trase a několika podnikatelů.[24] Ani zde nedošlo ke shodě mezi oběma stranami, nádraží transverzálky vyrostlo na břehu rybníka Chmelař a s lokálkou bylo opět spojeno jedinou kolejovou spojkou.[8]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Litom%C4%9B%C5%99ice%2C_Horn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD.jpg/220px-Litom%C4%9B%C5%99ice%2C_Horn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD.jpg)
Největší spory a tahanice s sebou ovšem přinesla otázka zaústění trati do uzlu v České Lípě. Významná železniční křižovatka patřila dalšímu velkému hráči na poli železniční dopravy na severu Čech – České severní dráze (BNB). Vztahy mezi oběma společnostmi byly dlouhodobě vyhrocené, a to se projevilo i v tomto případě.[25] Už na počátku roku 1895, krátce poté, co ATE ohlásila svůj záměr postavit transverzální dráhu, začala dosud nečinně přihlížející BNB jednat a snažila se dohodnout spolupráci s radnicemi některých měst v okolí (zejména Cvikova, Mimoně a Německého Jablonného) na narychlo připraveném projektu hlavní trati Mimoň – Liberec s odbočkou do Cvikova.[26] Zoufalý pokus strhnout vývoj situace na svou stranu však BNB nevyšel a jak již bylo zmíněno, v dubnu 1895 nakonec rozhodla vláda o konečném udělení koncese jejímu konkurentovi.[20]
Po tomto počinu bylo ATE jasné, že přivedení trati do českolipského uzlu nebude snadné. Původní ideu zaústění trati do stávající stanice BNB tato společnost odmítla.[25] Na základě dlouhého vyjednávání přistoupily obě strany na kompromis – v těsné blízkosti nádraží BNB vznikla čekárna a malé kolejiště transverzální dráhy, kde měly zastavovat vlaky společnosti ATE (současné Lovosické nástupiště).[25] Absurditu vzniklého stavu podtrhoval fakt, že si BNB ještě prosadila podmínku, aby zde vlaky konkurenční společnosti mohly pobývat pouze po dobu nezbytně nutnou k přestupu cestujících.[25] Své českolipské hlavní nádraží si ATE zbudovala „na zelené louce“ za městem, s ohledem na plánované pokračování do Liberce (dnes nevyužívané nádraží Česká Lípa město).[25] V následujících letech k němu přibylo i depo a provozní zázemí, kde byly deponovány lokomotivy pro provoz na transverzálce.[27] Místní železniční dílny byly do provozu předány k 1. červenci 1904.[28] Podobně sobecky se společnost BNB zachovala o několik let později i v Mladé Boleslavi, kde si opět vyvzdorovala nemožnost zaústění lokální dráhy Skalsko – Sobotka do své stanice.[29] Lokálka tak musela celý uzel obejít po skalní terase a její provizorní zastávka vznikla několik set metrů od nádraží BNB.[30]
Za výše zmíněných nesnadných podmínek byl koncem roku 1898 dokončen celý téměř padesátikilometrový úsek a Česká Lípa po mnoha letech čekání získala přímé spojení s Litoměřickem a Polabím. Výsledné řešení českolipského uzlu nebylo pro ATE ideální a stavbu trati prodražilo (dráha musela trať BNB přejít po mostku a teprve poté byla přivedena do její stanice), ale alespoň umožnilo pohodlné napojení posledního úseku transverzální dráhy.[25] Dne 18. října 1898 započal provoz na spojnici Lovosice – Litoměřice,[31][32] zbytek trati si ještě vyžádal dokončovací práce a do České Lípy oficiálně přijel první vlak 14. prosince téhož roku.[32][33]
Počátky provozu
![Celkový pohled na lokomotivu ATE typu IVa](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/ATE_IVa.jpg/220px-ATE_IVa.jpg)
Česká Lípa byla koncovou stanicí trati pouze necelé dva roky – v letech 1899–1900 proběhlo dokončení závěrečného úseku transverzálky do Liberce. Otevřen byl 16. září 1900] V prvních měsících provozu na trati sloužily převážně starší lokomotivy, převedené z ostatních tratí ATE, až po roce 1900 začaly přicházet nově vyrobené stroje, určené přímo pro tuto dráhu.[34] Z nákladních lokomotiv šlo nejprve o desítku strojů typu IVb (vyrobené ve Vídeňském Novém Městě roku 1897), později doplněné dalšími IVc.[34][35] Dohromady vzniklo 32 kusů obou typů a tyto stroje se staly pro trať Řetenice – Liberec typické.[34] Společně dopravovaly zejména uhelné vlaky do Liberce o váze až 650 tun, a to ve trojicích.[35]
Osobní dopravu, představující tři páry vlaků denně, zajišťovaly starší IIIa a IIIb, předané z hlavní trati Ústí nad Labem – Chomutov.[34] Kromě zastávkových osobních vlaků plánovala ATE na trati provozovat i rychlíky relace Liberec – Karlovy Vary ve spolupráci s Buštěhradskou dráhou. Vzhledem k absenci vhodných lokomotiv si pro ně zadala v lokomotivce StEG ve Vídni stavbu dvou lokomotiv, označených řadou Id.[34][36] Vzájemně se od sebe lišily – lokomotiva čísla 145 byla dvouválcová, její kolegyně čísla 146 již měla tříválcovou konstrukci.[34] Přestože svým výkonem i rychlostí vyhověly předpokladům, po zkouškách v okolí Úštěka byly předisponovány na trať Ústí nad Labem – Chomutov a nikdy na trať mezi Lovosicemi a Českou Lípou pravidelně nevyjížděly.[34][36]
Zánik ATE, nový provozovatel
K 1. lednu 1923 vstoupil v platnost zákon č. 234 Sb. o zestátnění Ústecko-teplické dráhy, díky kterému převzaly provoz na celé její síti včetně trati Lovosice – Česká Lípa Československé státní dráhy (ČSD).[37]
![Celkový pohled na lokomotivu řady 464.0](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Parn%C3%AD_lokomotiva_464_v_Havl%C3%AD%C4%8Dkov%C4%9B_Brod%C4%9B.jpg/220px-Parn%C3%AD_lokomotiva_464_v_Havl%C3%AD%C4%8Dkov%C4%9B_Brod%C4%9B.jpg)
Spolu s tratěmi získaly ČSD do majetku i veškeré zařízení a vozidla zestátněného podniku, proto v prvních letech nedošlo k výraznějším změnám v nasazení lokomotiv i vozů oproti stavu před rokem 1923. Roku 1925 vznikl projekt přestavby trati podle aktuálních parametrů pro stavbu hlavních tratí, aby mohlo dojít ke zvýšení rychlosti na 80, v některých úsecích až 100 km/h.[38] Vzhledem k provozu na trati a nákladnosti však k jeho realizaci nedošlo.[38]
Místní dráha z Velkého Března do Úštěka byla zestátněna již roku 1908 a od října 1918 na ní také zajišťovaly provoz nové vzniklé ČSD.[32] Po zestátnění transverzální dráhy začaly jezdit i přestavovací vlaky mezi oběma nádražími v Úštěku, určené pro rozvoz místní zátěže.[39]
Třicátá léta, druhá světová válka
Ve třicátých letech začaly na trať přicházet první lokomotivy řady 464.0 – do výtopny Česká Lípa byly přiděleny od roku 1935.[40] Na rychlících vystřídaly starší řadu 354.1 a příležitostně zajížděly i na lovosickou trať. V rámci motorizace také začaly být některé vlaky dopravovány motorovými vozy.[41] Na podzim 1938 provoz převzaly německé Deutsche Reichsbahn (DR), které do svého parku zařadily i některé lokomotivy původem od ČSD, včetně zánovních 464.0.[42] Označeny byly řadou 68 a provozovány stále v České Lípě.[43] Po osvobození v květnu 1945 se zbylé lokomotivy vrátily zpět do majetku ČSD.[42]
Po roce 1945
![Nádražní budova bývalé stanice Ploskovice](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/Ploskovice_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_2023_%281%29.jpg/220px-Ploskovice_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_2023_%281%29.jpg)
I po druhé světové válce na trati stále sloužily ve větším počtu parní lokomotivy, představované osvědčenými řadami 354.1 a 464.0. Na nákladních vlacích se vyskytovaly i českolipské stroje řady 524.2, pocházející ještě z dob Rakouska-Uherska a prošlé ve dvacátých letech rekonstrukcemi.[40][44] Po roce 1948 je vystřídaly novější 434.2.[45] Méně vytížené osobní vlaky patřily novým motorovým vozům řady M 131.1.[45]
Od padesátých let byla trať v celostátním systému číslování označena kódem 8k.[45] Přes vyřazení nejstarších lokomotiv ještě z dob rakousko-uherské monarchie (313.4, 414.0 a další) převládala parní trakce v provozu i po roce 1960; v nákladní dopravě se nově objevily stroje řady 555.0.[46] Příležitostně se na trati vyskytly i další stroje ze služeben Česká Lípa a Lovosice, představované například řadami 434.1, 524.1 či 534.0.[39][47][48] Motorové vozy M 131.1 byly soustředěny především na krátké osobní vlaky mezi Lovosicemi a Litoměřicemi a přibyly i větší M 262.0.[45][49]
Vrchol parní éry
![Historické tabule v čekárně ve stanici Blíževedly](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Bl%C3%AD%C5%BEevedly_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_4.jpg/220px-Bl%C3%AD%C5%BEevedly_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_4.jpg)
Na podzim 1969 přišly do českolipské výtopny první stroje řady 477.0, a to znamenalo změny v provozu i na trati do Lovosic.[50] Přestože zde nikdy kvůli nízké únosnosti svršku nasazeny nebyly, jejich příchod umožnil do osobní dopravy na této trati více nasadit řadu 464.0, uvolněnou z provozu na hlavní trati Bakov – Rumburk.[50] Většina osobních vlaků tak začala být vedena právě jí. Sloužily zde všechny českolipské stroje, a to až do roku 1978, kdy začaly být nahrazovány lokomotivami motorovými. Již během sedmdesátých let motorová trakce zaskakovala při poruchách parních lokomotiv. Nejčastěji šlo o řadu T 435.0 a později nové T 466.0.[46][51] Na jaře 1974 byla pro osobní dopravu otevřena nová zastávka v Trnovanech u Litoměřic.[52]
Nákladní dopravu zastupovaly dva páry manipulačních vlaků, jezdící ve dvanáctihodinovém intervalu.[45] Doplňovaly je přetahy v okolí Lovosic a Žalhostic, vedené lovosickými stroji řady 475.1, po zavedení motorových lokomotiv T 478.3 staženými z rychlíkové dopravy.[53]
Nástup motorových lokomotiv
![Graf znázorňující výškový profil trati](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/V%C3%BD%C5%A1kov%C3%BD_profil_trati_087.png/220px-V%C3%BD%C5%A1kov%C3%BD_profil_trati_087.png)
Ve druhé polovině sedmdesátých let byly do českolipské služebny dodávány nové lokomotivy řady T 466.0 z Turčianských strojární v Martině. Určeny byly osobní i nákladní dopravy a jedním z jejich působišť byla i lovosická trať. Poprvé zde byly nasazeny v dubnu 1977.[54] Krátce nato byly z provozu odstaveny stroje řad 464.0 a 475.1. Poslední parní lokomotivy na trati 8k vyjely roku 1979. Starší motorové vozy M 131.1 po roce 1980 vystřídaly modernější M 152.0. V květnu 1978 došlo k zastavení veškeré dopravy na navazující lokální trati z Velkého Března do Úštěku;[55] železniční svršek v úseku Lovečkovice – Úštěk byl ale odstraněn až mezi lety 1985–1988.[55]
V osmdesátých letech byl provoz na trati již plně v rukou motorové trakce.[56] Po dodání řady T 466.2 z ČKD se zde objevily i tyto stroje. V tomto rozložení probíhal provoz až do počátku let devadesátých, kdy došlo k omezení nákladní dopravy a v rámci úspor přešla většina vlaků do podoby motorových vozů na úkor velkých lokomotiv.[57] Po roce 2000 nákladní doprava klesla na minimum a jediným větším výkonem zůstal denní manipulační vlak z Lovosic do Úštěku se strojem řady 742.[58] I ten však byl postupně omezen a úsek Česká Lípa – Úštěk zůstal nákladními vlaky pojížděn pouze velmi zřídka.[58] Již od roku 1984, v návaznosti na zavedení nového číslování železničních tratí, je trať vedena pod číslem 087.
Nehody
Už dne 23. dubna 1904, tedy šest let po zprovoznění, došlo k první větší nehodě na trati, kdy osobní vlak na spádu mezi stanicemi Blíževedly a Úštěk byl sice strojvedoucím brzděn, ale kvůli převýšenému oblouku, rychlosti a poryvu větru lokomotiva i s vagony vykolejila a spadla pod stráň. Neštěstí si vyžádalo 20 zraněných osob.
Nejtragičtějším neštěstím se stala srážka motorového osobního vlaku s lokomotivním vlakem 30. března 1952.[59] Chybou výpravčích stanic Zahrádky a Blíževedly vyjel lokomotivní vlak 8445 do Úštěka (na cestě na místní dráhu do Lovečkovic), představovaný strojem 313.424, proti osobnímu vlaku 1036 Lovosice – Česká Lípa (vůz M 131.1257 s přívěsným vozem CDlm).[59] Vlivem překročení rychlosti u obou vlaků a nepřehlednosti místa došlo ke střetu v zasněženém zářezu u Hostíkovic.[59] Nehoda si vyžádala 9 mrtvých (z toho tři až po převozu do nemocnice), 31 těžce zraněných a další dvě desítky lehkých zranění.[59] Hmotná škoda se vyšplhala na více než 800 tisíc Kčs.[59]
V devadesátých letech se udála srážka osobního vlaku, vedeného motorovým vozem řady 810, s nákladním automobilem LIAZ na železničním přejezdu poblíž Sosnové.[60] Při střetu došlo k několika lehkým zraněním.[60]
Současnost
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/Zahr%C3%A1dky_u_%C4%8Cesk%C3%A9_L%C3%ADpy.jpg/220px-Zahr%C3%A1dky_u_%C4%8Cesk%C3%A9_L%C3%ADpy.jpg)
Provoz na trati je řízen dle předpisu ČD D2, komunikace mezi jednotlivými stanicemi probíhá telefonickým dorozumíváním.[61] Výjimku tvoří mezistaniční úsek Lovosice – Žalhostice, osazený od sedmdesátých let reléovým poloautomatickým blokem.[62]
Po rekonstrukci tratě mezi Lovosicemi a Žalhosticemi (a výměně mostu) je zde traťové zabezpečovací zařízení typu automatické hradlo. Kromě stanice Liběšice a Litoměřice horní nádraží jsou všechny stanice na trati osazeny pouze jednoduchým mechanickým zabezpečovacím zařízením bez odjezdových návěstidel,[62] nebo se skupinovými odjezdovými návěstidly. Liběšická stanice disponuje zabezpečením typu TEST.[62] Litoměřické horní nádraží je vybaveno elektronickým stavědlem typu ESA. Výjimkou je také nádraží v Žalhosticích, které je vybaveno (ve směru na Lovosice) odjezdovými návěstidly pro každou kolej zvlášť. V průběhu let byly zrušeny málo využívané mezilehlé stanice Zahrádky a Ploskovice a degradovány na zastávky. Na spojnici se nachází celkem 51 přejezdů, z čehož 23 je zabezpečeno světelným zabezpečovacím zařízením.[1] Závorářské stanoviště se nachází v Horních Řepčicích.[1]
Na osobních vlacích na trati, zavedených v celodenním dvouhodinovém taktu, sloužily až do roku 2011 motorové vozy řady 810. Od června tohoto roku jsou nahrazeny rekonstruovanými motorovými jednotkami Regionova (řada 814), vycházejícími z vozů 810.[63] V úseku Lovosice – Litoměřice, jenž má význam pro dopravu mezi oběma městy, jsou zavedeny další kyvadlové osobní vlaky se stejnými hnacími vozidly.[64] Nákladní doprava není provozována vůbec;[zdroj?] po roce 2008 již byly obsluhy Úštěku prováděny pouze sporadicky a jednou z posledních přeprav se stal přesun armády ČR v dubnu 2011.[65]
Viadukt přes kaňon Robečského potoka je navržen k ochraně jako technická památka.[66][67] V létě 2013 také prošel modernizací; po dobu prací byla mezi Blíževedly a Českou Lípu zavedena náhradní autobusová doprava.[68]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/CL_hlavn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_06-2023_%281%29.jpg/220px-CL_hlavn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_06-2023_%281%29.jpg)
Modernizace českolipské stanice
Roku 2015 byla zahájena komplexní modernizace železniční stanice Česká Lípa hlavní nádraží, v rámci které bylo změněno také zaústění trati od Lovosic.[69] Při přestavbě došlo k likvidaci tzv. Lovosického nástupiště (bývalá zastávka ATE) a vlaky od Lovosic zajíždí přímo do hlavního kolejiště nádraží. První etapa přestavby byla dokončena v závěru roku 2016, k definitivnímu ukončení stavebních prací a zrušení lovosické kolejové skupiny došlo v létě roku následujícího.[69]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Bl%C3%AD%C5%BEevedly_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_2020.jpg/220px-Bl%C3%AD%C5%BEevedly_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD_2020.jpg)
Rekonstrukce 2022
Roku 2022 proběhla kompletní modernizace tratě v úseku Žalhostice-Liběšice (později protažená až do Úštěka). Modernizace zahrnovala kompletní rekonstrukci stanice Žalhostice, kompletni nahrazení kolejového svršku a spodku, to mělo za důsledek zvýšení maximálních rychlostí na trati.[70][71]
Nejkrásnější nádraží
Stanice Zahrádky u České Lípy získala titul Nejkrásnější nádraží roku 2009.[72] Z celkem 28 došlých návrhů ji porota vyhodnotila jako nejlepší a ve finále porazila například nádraží v Davli, Frýdku-Místku či Kamenici nad Lipou.[72] V roce 2018 byla vyhlášena nejkrásnějším nádražím v zemi opravená budova železniční stanice Blíževedly.
Navazující tratě
Lovosice
- Železniční trať Praha–Děčín (č. 090 v jízdním řádu pro cestující)
- Železniční trať Lovosice – Teplice v Čechách (097)
- Železniční trať Čížkovice – Obrnice (113, provozovatel a dopravce AŽD Praha)
- Železniční trať Lovosice – Postoloprty (114)
Česká Lípa hlavní nádraží
- Železniční trať Bakov nad Jizerou – Jedlová (080)
- Železniční trať Benešov nad Ploučnicí – Česká Lípa (081)
- Železniční trať Liberec – Česká Lípa (086)
Velké Žernoseky
Stanice a zastávky
- Lovosice
- Žalhostice
- Litoměřice horní nádraží
- Trnovany u Litoměřic
- Ploskovice
- Liběšice
- Úštěk
- Dubičná
- Blíževedly
- Kravaře v Čechách
- Stvolínky
- Zahrádky u České Lípy
-
Odkazy
Reference
- ↑ a b c KAIZRLÍK, Lukáš. Racionalizace provozu na trati Lovosice - Česká Lípa. Pardubice, 2011 [cit. 2017-02-26]. 49 s. . Univerzita Pardubice. Vedoucí práce Jaroslav Matuška. s. 17. [Dále jen Kaizrlík]. Dostupné online.
- ↑ vagonWEB » Řazení vlaků » 2021 » Trať DÚK-U11. www.vagonweb.cz [online]. [cit. 2021-08-11]. Dostupné online.
- ↑ vagonWEB » Řazení vlaků » 2021 » Trať DUK-U10. www.vagonweb.cz [online]. [cit. 2021-08-11]. Dostupné online.
- ↑ SCHREIER, Pavel. Příběhy z dějin našich drah. Praha: Mladá fronta, 2009. ISBN 978-80-204-1505-9. Kapitola Železnice soukromá, s. 126. [Dále jen Příběhy].
- ↑ PANÁČEK, Josef. Dějiny dráhy z Teplic-Šanova do Liberce. 1. vyd. Hradec Králové: [s.n.], 1948. 68 s. S. 44. [Dále jen Panáček].
- ↑ ŠINDLAUER, Zdeněk. Už dlouho nejel žádnej vlak. 1. vyd. Česká Lípa: Vydavatelství END, 1999. 199 s. ISBN 80-901955-3-9. S. 35. [Dále jen Vlak].
- ↑ a b Panáček, s. 45
- ↑ a b c d e f g h i MIKOLÁŠEK, Karel. Historie trati Lovosice – Česká Lípa [online]. Lokálky Českého středohoří [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ a b c Panáček, s. 46
- ↑ a b c Panáček, s. 47
- ↑ a b Panáček, s. 51
- ↑ a b Panáček, s. 54
- ↑ a b WACHSMANN, V. Severní Polabí - od Litoměřic až k Hřensku. Praha: Česká Beseda, 1888. 169 s. Dostupné online.
- ↑ Vlak, s. 74
- ↑ HERTL, David. 150 let provozu na trati z Ústí nad Labem do Teplic [online]. Český rozhlas Sever, 2008 [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Vlak, s. 75
- ↑ a b MIKOLÁŠEK, Karel. Historie trati Lovosice – Řetenice – Teplice [online]. Lokálky Českého středohoří [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Vlak, s. 73
- ↑ Panáček, s. 55
- ↑ a b Panáček, s. 57
- ↑ Panáček, s. 58
- ↑ a b Vlak, s. 76
- ↑ a b c Vlak, s. 80
- ↑ JELEN, Miroslav. Zrušené železniční tratě v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Praha: Dokořán, 2009. 160 s. ISBN 978-80-7363-129-1. S. 75. [Dále jen Jelen].
- ↑ a b c d e f Vlak, s. 82
- ↑ Panáček, s. 56
- ↑ Vlak, s. 86
- ↑ Panáček, s. 68
- ↑ Vlak, s. 126
- ↑ Vlak, s. 127
- ↑ Vlak, s. 78
- ↑ a b c Historie železničních tratí v ČR [online]. Pavel Sekera, 2011 [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Vlak, s. 83
- ↑ a b c d e f g ZEITHAMMER, Karel. Lokomotivy Ústecko-teplické dráhy. Litoměřice: Vydavatelství dopravní literatury, 2011. 156 s. ISBN 978-80-86765-19-8.
- ↑ a b Vlak, s. 90
- ↑ a b Vlak, s. 89
- ↑ Vlak, s. 169
- ↑ a b ŠINDLAUER, Zdeněk. Vlakopis lužický. 1. vyd. Praha: K-Report, 2004. 180 s. ISBN 80-903012-2-3. S. 22. [Dále jen Vlakopis].
- ↑ a b Vlakopis, s. 119
- ↑ a b Vlakopis, s. 21
- ↑ Vlakopis, s. 32
- ↑ a b ZLINSKÝ, Zbyněk. Parní lokomotivy na našich kolejích: řada 464.0 [online]. Vlaky.net, 2011-02-09 [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Lokomotiva 464.014 [online]. Plzeňští strojvůdci [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Lokomotivní řada 524.2 [online]. Atlas parních lokomotiv [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e MARTINEK, Michal. Trať na pomezí Zahrady Čech a Sudet. 1. vyd. Praha: Růžolící chrochtík, 2006. 196 s. ISBN 80-903346-4-4. S. 7. [Dále jen Martinek].
- ↑ a b Martinek, s. 43
- ↑ Martinek, s. 51
- ↑ Martinek, s. 73
- ↑ Martinek, s. 71
- ↑ a b BOREK, Vladislav. Parní lokomotivy 475.0, 476.1 a 477.0 (2). Praha: Corona, 2009. 414 s. ISBN 978-80-86116-57-0. S. 165.
- ↑ Martinek, s. 8
- ↑ Martinek, s. 83
- ↑ Martinek, s. 63
- ↑ Martinek, s. 187
- ↑ a b Jelen, s. 77
- ↑ Vlakopis, s. 101
- ↑ 810.220-4 [online]. ŽelPage [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ a b KOZUK, Michal. Nákladní doprava na Českolipsku v GVD 2004/2005 [online]. Stránky přátel železnic, 2005-12-07, rev. 2006-03-22 [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e KUNT, Miroslav. Přehled železničních nehod a poruch dopravy v 50. letech [online]. Železnice & Historie, 2008 [cit. 2017-02-26]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-04-27.
- ↑ a b MIKOLÁŠEK, Karel. Nehody na trati Lovosice – Česká Lípa [online]. Lokálky Českého středohoří [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Kaizrlík, s. 9
- ↑ a b c Kaizrlík, s. 10
- ↑ Řazení vlaků – trať 087 – 2010/2011 [online]. ŽelPage [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ Řazení vlaků – trať 087 – 2016/2017 [online]. ŽelPage [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
- ↑ http://www.k-report.net/presmerovani/?prispevek=2120137
- ↑ Zahrádky – železniční most [online]. Elektronická databáze technických památek České republiky [cit. 2017-02-26]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ Karba [online]. Obec Zahrádky u České Lípy [cit. 2017-02-26]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-02-27.
- ↑ Oprava mostu v Zahrádkách pokročila. Výluka potrvá ještě měsíc. Českolipský deník [online]. 2013-07-10 [cit. 2013-07-11]. Dostupné online.
- ↑ a b PINKAVA, Marek. Modernizace železniční stanice Česká Lípa [online]. Silnice-železnice, 2016-09-27 [cit. 2017-03-25]. Dostupné online.
- ↑ SŮRA, Jan. Po čtyřech měsících opět jezdí vlaky z Lovosic do Litoměřic. Zdopravy.cz [online]. AvizerZ, 2022-07-02 [cit. 2022-11-21]. Dostupné online.
- ↑ SŮRA, Jan. Další zrychlení trati z Lovosic do České Lípy. Výluky se nepodařilo spojit, čekalo se na peníze. Zdopravy.cz [online]. AvizerZ, 2022-07-31 [cit. 2022-11-21]. Dostupné online.
- ↑ a b KONEČNÝ, Vratislav. Soutěž o nejkrásnější nádraží letos vyhrály Zahrádky u České Lípy. Cestování.iDnes.cz [online]. iDnes.cz, 2009-06-18 [cit. 2017-02-26]. Dostupné online.
Literatura
- BUFE, Siegfried; SCHRÖPFER, Heribert. Eisenbahnen im Sudetenland. Egglham: Bufe, 1991. 194 s. ISBN 3-922138-42-X. (německy)
- HONS, Josef. Čtení o Severní dráze Ferdinandově. Praha: Nadas, 1990. 263 s. ISBN 80-7030-094-9.
- JELEN, Miroslav. Zrušené železniční tratě v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Praha: Dokořán, 2009. 160 s. ISBN 978-80-7363-129-1.
- KREJČIŘÍK, Mojmír. Česká nádraží III. díl / část 1. Litoměřice: Vydavatelství dopravní literatury, 2009. 170 s. ISBN 978-80-86765-09-9.
- MARTINEK, Michal. Trať na pomezí Zahrady Čech a Sudet. Praha: Růžolící chrochtík, 2006. 196 s. ISBN 80-903346-4-4.
- PANÁČEK, Josef. Dějiny dráhy z Teplic-Šanova do Liberce. Hradec Králové: [s.n.], 1948. 68 s.
- SCHREIER, Pavel. Naše dráhy ve 20. století: pohledy do železniční historie. Praha: Mladá fronta, 2010. 174 s. ISBN 978-80-204-2312-2.
- SCHREIER, Pavel. Příběhy z dějin našich drah. Praha: Mladá fronta, 2009. 207 s. ISBN 978-80-204-1505-9.
- ŠINDLAUER, Zdeněk. Severočeská transverzálka. Praha: Dopravní vydavatelství Malkus, 2008. 220 s. ISBN 80-87047-12-5.
- ŠINDLAUER, Zdeněk. Už dlouho nejel žádnej vlak. Česká Lípa: Vydavatelství END, 1999. 199 s. ISBN 80-901955-3-9.
- ŠINDLAUER, Zdeněk. Vlakopis lužický. Praha: K-Report, 2004. 180 s. ISBN 80-903012-2-3.
- ZEITHAMMER, Karel. Lokomotivy Ústecko-teplické dráhy. Litoměřice: Vydavatelství dopravní literatury, 2011. 156 s. ISBN 978-80-86765-19-8.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu železniční trať Lovosice – Česká Lípa na Wikimedia Commons
- [1] na ZelPage.cz
- [2] Historie železničních tratí
Železniční trať Lovosice – Česká Lípa | |
---|---|
Lovosice – Lovosice závod – Žalhostice – Litoměřice Cihelna – Litoměřice horní nádraží – Trnovany u Litoměřic – Ploskovice – Horní Řepčice – Liběšice – Úštěk – Dubičná – Blíževedly – Kravaře v Čechách – Stvolínky – Zahrádky u České Lípy – Česká Lípa hlavní nádraží |