Aeritalia F-104S Starfighter
Aeritalia F-104S Starfighter | |
---|---|
![]() F-104S ASA | |
Určení | záchytný stíhač/stíhací bombardér |
Původ | Spojené státy americké |
Výrobce | Aeritalia |
Šéfkonstruktér | Lockheed |
První let | 22. prosince 1966 |
Zařazeno | 1969 |
Vyřazeno | 2004 |
Charakter | vyřazen ze služby |
Uživatel | Aeronautica Militare Turecké letectvo |
Vyrobeno kusů | 246[1][p 1] |
Vyvinuto z typu | Lockheed F-104 Starfighter |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Aeritalia F-104S Starfighter byla licencovaná produkce italské varianty stíhacího letounu Lockheed F-104 Starfighter, která sloužila italskému letectvu Aeronautica Militare (AMI) od pozdních šedesátých let až do počátku 21. století. Do konce devadesátých let F-104S sloužila v Tureckém letectvu.
Vznik a vývoj
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/Lockheed_F-104S_ASA-M_Starfighter%2C_Italy_-_Air_Force_JP6990065.jpg/220px-Lockheed_F-104S_ASA-M_Starfighter%2C_Italy_-_Air_Force_JP6990065.jpg)
Typ začal vznikat pod označením Lockheed CL-901 jako společný projekt společností Lockheed a Aeritalia (původně Fiat Aviazione), která v té době licenčně vyráběla variantu F-104G, jehož cílem mělo být nahradit letouny F-86K Sabre, F-84F Thunderstreak a RF-84F Thunderflash ve výzbroji Aeronautica Militare, letectva italských ozbrojených sil, a v prosinci 1966 vzlétl první prototyp.
Od varianty F-104G se F-104S lišil zejména instalací výkonnější varianty proudového motoru General Electric J79-GE-19, namísto původní J79-GE-11A, a schopností nést protiletecké řízené střely AIM-7E Sparrow[1] s poloaktivním radarovým naváděním. Označení varianty „S“ odkazuje právě na výzbroj střelami „Sparrow“.
Instalace novější pohonné jednotky vedla k změnám tvaru a velikosti vstupů vzduchu i výstupní trysky motoru, a umožnila zvýšení maximální rychlosti a stoupavosti, zkrácení délky startu, a zvětšení doletu, vzhledem k nižší spotřebě.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/%C4%B0stanbul_5397.jpg/220px-%C4%B0stanbul_5397.jpg)
Další změny zahrnovaly zvětšení počtu závěsníků výzbroje na celkem devět (dva na koncích křídel, čtyři pod křídly, a tři pod trupem), instalaci dvou kýlových plošek pod zádí trupu a odstranění kanónu M61 Vulcan, aby bylo v trupu získáno místo pro elektronické systémy radarového navádění střel AIM-7 Sparrow.[1] Některé exempláře, užívané jako stíhací bombardéry, však měly kanón nainstalován, a nedisponovaly pak pravděpodobně schopností nést střely Sparrow.[1]
Italské letectvo začalo přebírat první vyrobené exempláře v roce 1968, a posléze převzalo celkem 205 kusů, které u něj tvořily výzbroj celkem 12 gruppi (perutí).[1]
Koncem 80. let prošly italské letouny modernizačním programem „ASA“ (Aggiornamento Sistemi d'Arma - modernizace zbraňových systémů), v jehož rámci získaly možnost výzbroje protileteckými střelami italské výroby Selenia Aspide 1A a protileteckými střelami krátkého dosahu AIM-9L Sidewinder, nahrazujícími starší varianty AIM-9B.[1]
Monument F-104S v Lignano
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Lignano_aereo.jpg/220px-Lignano_aereo.jpg)
Stroj Aeritalia F-104S Starfighter najdeme v italském letovisku Lignano Pineta jako součást leteckého monumentu v kruhovém objezdu. Ten zahrnuje i vrtuli z bombardéru B-24 a připomíná tak nález jeho vraku ve vodě.
Uživatelé
- Itálie
Itálie
- Aeronautica Militare - odebralo 205 kusů.[1]
- Turecko
Turecko
- Turecké letectvo - užívalo 40 kusů.[1]
Specifikace
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/Lockheed_F-104_STARFIGHTER.png/440px-Lockheed_F-104_STARFIGHTER.png)
Údaje platí pro původní provedení F-104S[2]
Technické údaje
- Osádka: 1
- Rozpětí křídel: 6,68 m[p 2]
- Délka: 16,66 m
- Výška: 4,11 m
- Plocha křídel: 18,21 m²
- Hmotnost prázdného stroje: 6 760 kg
- Vzletová hmotnost: 9 840 kg
- Maximální vzletová hmotnost: 14 060 kg
- Pohonná jednotka: 1 × proudový motor s přídavným spalováním General Electric J79-GE-19
- Výkon pohonné jednotky:
- Suchý tah: 52,8 kN
- Tah s přídavným spalováním: 79,6 kN
Výkony
- Maximální rychlost: 2 334 km/h ve výši 10 970 m
- Cestovní rychlost: 982 km/h
- Dolet: 2 494 km
- Maximální dolet: 2 921 km
- Akční rádius: 1 247 km
- Praktický dostup: 17 680 m
- Stoupavost: 278,33 m/s
Výzbroj
- Hlavňová výzbroj: 1 × 20mm kanón M61 Vulcan (možnost)
- Podvěsná výzbroj: různé kombinace až do hmotnosti 3 400 kg na 9 závěsnících:
- max. 4 × AIM-7 Sparrow
- AIM-9 Sidewinder
- letecké pumy a neřízené rakety
Odkazy
Poznámky
Reference
Literatura
- BOWMAN, Martin W.; VOGELSANG, Matthias. Lockheed F-104 Starfighter. Ramsbury, Marlborough, Wiltshire: Crowood Press, 2000. 192 s. ISBN 1-86126-314-7. (anglicky)
Související články
- Související vývoj
- Letadla podobného určení a období
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Aeritalia F-104S Starfighter na Wikimedia Commons
- Lockheed F-104S Starfighter na www.valka.cz
- (anglicky) Aeritalia (Lockheed) F-104S Starfighter na www.combataircraft.com