Affondatore
![]() Affondatore | |
Základní údaje | |
---|---|
![]() | |
Typ | obrněná loď |
Uživatelé | Italské královské námořnictvo |
Zahájení stavby | 11. dubna 1863 |
Spuštěna na vodu | 3. listopadu 1865 |
Uvedena do služby | 6. června 1866 |
Osud | vyřazena 1907 |
Předchůdce | třída Roma |
Následovník | třída Principe Amedeo |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 4006 t (standardní) 4307 t (plný) |
Délka | 89,56 m (na vodorysce) |
Šířka | 12,2 m |
Ponor | 6,35 m |
Pohon | 8 kotlů, 1 parní stroj 2717 ihp |
Rychlost | 12 uzlů |
Posádka | 19 důstojníků 290 mužů |
Pancíř | 127mm boky a věže |
Výzbroj | 2× 228mm kanón kloun |
Affondatore byla věžová obrněná loď italského královského námořnictva. Ve službě byla v letech 1866–1907. Roku 1866 se účastnila bitvy u Visu. Ve své době byl Affondatore považován za nepotopitelný. Jednalo o silně pancéřovanou a dobře vyzbrojenou loď, která však na druhé straně neměla dobré plavební vlastnosti.[1]
Stavba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Affondatore_%281865%29_Building.jpg/220px-Affondatore_%281865%29_Building.jpg)
Stavba plavidla byla objednána 11. října 1862 u britské loděnice Mare v Miliwallu v Londýně. Kvůli jejím finančním potížím zakázku přebrala loděnice Harrison ze stejného města. Stavba byla zahájena 11. dubna 1863 a dne 3. listopadu 1865 byla loď spuštěna na vodu. Ještě nedokončené plavidlo opustilo Londýn den před vypuknutím italsko-rakouské války, neboť se italská vláda obávala jeho zabavení.[2]
Konstrukce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Affondatore_%281865%29.jpg/220px-Affondatore_%281865%29.jpg)
Výzbroj lodi tvořily dva 228mm kanóny Armstrong umístěné ve dvou dělových věžích. Dělostřeleckou výzbroj doplňoval příďový kloun. Boky a dělové věže chránil železný 127mm pancíř. Plavidlo mělo škunerové oplachtění. Pohonný systém tvořilo osm kotlů a jeden parní stroj o výkonu 2717 ihp, pohánějící jeden lodní šroub. Nejvyšší rychlost dosahovala 12 uzlů. Dosah byl 1647 námořních mil při rychlosti 10 uzlů.[2]
Služba
K italskému námořnictvu se Affondatore připojila jen několik hodin před vypuknutím bitvy u Visu, ke které došlo ve dnech 18.–20. července 1866.[2] Affondatore zde byl, jako nejsilnější italská jednotka, vlajkovou lodí admirála di Persana. Dělostřelci z Affondatore v bitvě dvakrát zasáhli rakouskou řadovou loď SMS Kaiser a vyřadili dvě z jejích děl. Naopak pokusy obrněnce o taranování rakouských lodí byly neúspěšné.[3]
Dne 6. srpna 1866 se Affondatore poblíž Ancony potopila v bouři. Loď byla vyzvednuta a v letech 1867–1870 opravena a modernizována. Druhá přestavba proběhla v letech 1883–1885. Tehdy byl mimo jiné instalován nový pohonný systém o výkonu 3240 ihp, loď byla vybavena velitelským můstkem a bojovým stěžněm. Během třetí modernizace v letech 1888–1889 byla změněna výzbroj, kterou tvořily dva 254mm kanóny, šest 120mm kanónů, jeden 75mm kanón, osm 57mm kanónů a čtyři 37mm kanóny. Roku 1891 byly přidány ještě dva torpédomety. Ve stejném roce byla loď přeřazena k výcviku. V letech 1904–1907 byla strážní lodí v Benátkách. Vyřazena byla roku 1907. Následně byla nějaký čas využívána jako plovoucí sklad munice v Tarentu.[2]
Odkazy
Reference
Literatura
- BENEŠ, Ctirad. Rakouské válečné námořnictvo 1848–1866. Praha: MARE-CZECH, 2004. ISBN 80-903149-1-0. S. 183.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Affondatore na Wikimedia Commons