BT-SV
BT-SV / BT-SW-2 | |
---|---|
![]() BT-SV | |
Typ vozidla | lehký tank |
Země původu | Sovětský svaz |
Historie | |
Výrobce | Tsyganov group |
Návrh | 1937–1938 |
Období výroby | 1937–1938 |
Základní charakteristika | |
Posádka | 4 |
Délka | 5,62 m |
Šířka | 2,8 m |
Výška | 2,175 m |
Hmotnost | 25 tun |
Pancéřování a výzbroj | |
Pancéřování | 16–25 mm |
Hlavní zbraň | 45 mm 20KL |
Sekundární zbraně | 7,62 mm kulomet DT |
Pohon a pohyb | |
Motor | Model M-17T |
Síla motoru | 500 hp |
Odpružení | odpružení Christie |
Max. rychlost | 52 km/h |
Poměr výkon/hmotnost | 20 hp/t |
Dojezd | 120 km |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
BT-SV ( Bystrohodny Tank-Stalin Voroshilov ) byl experimentální sovětský lehký tank. V roce 1936 sovětský inženýr Tsiganov navrhl nový rychlý (BT) lehký tank založený na BT-7. Návrh měl zahrnovat šikmé pancéřování podobné tanku T-34, který se v té době také vyvíjel, a převodovku identickou s BT-7. Pancíř byl nakloněn v úhlu asi 15°–58°. Mohlo by to chránit tank před 45mm náboji. Postaveny byly pouze dva prototypy, oba byly testovány v terénu. Vozidlo se nikdy nedostalo do sériové výroby a zdroje se místo toho soustředily na výrobu středního tanku T-34. Veškeré práce na tomto projektu byly opuštěny, když byl konstruktér Tsiganov zatčen během čistek v roce 1938.
Popis
Hlavním rozdílem BT-SV od BT-7 byla konstrukce pancéřového trupu, jehož plechy byly umístěny ve velkých úhlech sklonu (15°–58°). Příď měla stejnou šířku jako celé tělo. Díky tomu byla přední trubka a držáky tanku BT-7 zbytečné. Odpružení předních silničních kol bylo podobné jako u ostatních, ale s pružinovým sklonem dozadu v úhlu 38°. Tělo BT-SV nemělo vůbec žádné vyčnívající části, s výjimkou krytek pružin vertikálního zavěšení. Všechny horní, spodní a rohové pláty trupu byly odnímatelné a připevněné šrouby. Aby pancéřový uzávěr podvozku získal větší tuhost, byly mezi spodním okrajem plachty a vnitřní stěnou trupu umístěny speciální propojky (tři na každé straně). Palivové nádrže byly umístěny po stranách nádrže. Záďová plynová nádrž BT-7 byla vyřazena; v důsledku toho byla ze šikmých plechů sestavena i záď nádrže. Systém chlazení motoru na rozdíl od BT-7 fungoval ve dvou režimech: bojový a cestovní. V bojové poloze byly žaluzie hermeticky uzavřeny ze sedadla řidiče a vzduch byl nasáván přes síťovinu zadních vzduchových kapes. Ve složené poloze bylo nasávání vzduchu provedeno bočními otevíracími žaluziemi. Po odfouknutí motoru vycházel ohřátý vzduch zadními žaluziemi. Věž BT-SV neměla výklenek, proto byla radiostanice přesunuta na příď korby, kde se nacházel čtvrtý člen posádky, radista. Trup BT-SV byl vyroben z běžných ocelových plechů o tloušťce 10–12 mm. Projekt skutečného brnění existoval ve dvou verzích. První počítal s použitím pancíře třídy FD o tloušťce 40–55 mm, které chránilo před 45 mm granáty na všechny vzdálenosti; druhý byl určen k ochraně proti střelám ráže 12,7 mm a předpokládal použití 20–25 mm pancíře značky IZ.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku BT-SV na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu BT-SV na Wikimedia Commons