Carl Anton Stölzle
Carl Anton Stölzle | |
---|---|
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1861 – 1863 | |
Poslanec Dolnorak. zemského sněmu | |
Ve funkci: 1861 – 1865 | |
Narození | 19. září 1802 Granitz Habsburská monarchie ![]() |
Úmrtí | 28. března 1865 (ve věku 62 let) Nagelberg Rakouské císařství ![]() |
Děti | Rudolf Stölzle |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Carl Anton Stölzle (19. září 1802 Granitz – 28. března 1865 Nagelberg[1]) byl rakouský sklářský podnikatel a politik německé národnosti, v 2. polovině 19. století poslanec Říšské rady.
Biografie
Narodil se v osadě Granitz (Hranice) v okrese České Budějovice.[2] Byl synem lesníka. Po absolvování školy nastoupil jako zeměměřič a působil v Dolních Rakousích a Štýrsku. V roce 1830 se oženil s dcerou statkáře. Po její předčasné smrti zdědil majetek. Krátce studoval na vídeňské polytechnice. Roku 1835 si od panství Weitra (Vitoraz) pronajal sklárny Joachimstal a Schwarzau, kde pracovalo 84 sklářů. Firma Stölzle se pak roku 1839 poprvé prezentovala na živnostenské výstavě ve Vídni. Zaměřovala se na čiré i barevné sklo. Od roku 1846 si pronajal (a roku 1858 koupil) sklárny v Nagelbergu a dále rozšiřoval své podnikání. Provozoval i sklárnu v Suchdole nad Lužnicí.[1] V roce 1857 koupil sklárnu v Neuhütte (Skleněné Hutě).[3]
Po obnovení ústavní vlády se zapojil i do politiky. Od roku 1861 do roku 1865 byl poslancem Dolnorakouského zemského sněmu.[1] Zemský sněm ho roku 1861 delegoval i do Říšské rady (tehdy ještě volené nepřímo) za Dolní Rakousy (kurie venkovských obcí, obvod Waidhofen an der Thaya). Rezignace oznámena dopisem 4. prosince 1863.[4] K roku 1861 se uvádí jako majitel sklárny a statku, bytem v Nagelberg.[5] Zasedal rovněž v obecní radě v Harmanschlagu.[1]
Jeho synem byl podnikatel Rudolf Stölzle.[1]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d e Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950. Bd. 13. Wien: [s.n.], 2003-2011. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-3213-4. Kapitola Stölzle, Carl Anton (1802–1865), Industrieller, s. 295. (německy)
- ↑ MAREŠ, Jan; KAREŠ, Ivo. Kohoutí kříž. www.kohoutikriz.org [online]. 2001-01-01 [cit. 2021-03-27]. Dostupné online.
- ↑ BLAU, Josef. Die Glasmacher im Böhmer- und BayerwaldVolkskunde und Kulturgeschichte. Repr. [der Ausg.] Kallmünz 1954. vyd. Grafenau: Morsak ISBN 3-87553-206-6, ISBN 978-3-87553-206-7. OCLC 643969567 S. 37.
- ↑ Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
- ↑ http://alex.onb.ac.at/cgi-content/alex?aid=spa&datum=0001&page=145&size=45