Christian Kracht
Christian Kracht | |
---|---|
![]() Christian Kracht (21. září 2015) | |
Narození | 29. prosince 1966 (57 let) Saanen |
Povolání | novinář, spisovatel, autor sci-fi a filmový scenárista |
Alma mater | Sarah Lawrence College Schule Schloss Salem Lakefield College School |
Žánr | literární fikce a pop literature |
Témata | literární tvorba, próza, žurnalistika a filmová scenáristika |
Významná díla | Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten Faserland Impérium The Dead 1979 |
Ocenění | Axel-Springer-Preis (1993) Phantastik-Preis der Stadt Wetzlar (2009) Literární cena Wilhelma Raabeho (2012) Grosser Literaturpreis von Stadt und Kanton Bern (2012) Preis der deutschen Filmkritik (2013) … více na Wikidatech |
Manžel(ka) | Frauke Finsterwalder |
Rodiče | Christian Kracht |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Christian Kracht (* 29. prosince 1966 v Saanen) je švýcarský autor a novinář.
Život
Otec Christiana Krachta, Christian Kracht, působil jako místopředseda dozorčí rady mediálního koncernu Axel-Springer. Kracht vyrůstal ve Švýcarsku, USA, Kanadě a jižní Francii. Navštěvoval několik mezinárodních škol, mimo jiné i Lakefield College School v Lakefieldu v Kanadě. Roku 1989 maturoval na Sarah Lawrence College v Bronxville v New Yorku; po maturitě působil jako stážista a od roku 1991 jako redaktor magazínu Tempo.
V polovině 90. let přesídlil do Dillí, kde pracoval jako korespondent týdeníku Der Spiegel. Poté žil několik let v Bangkoku. Jeho zážitky z cest vycházely nejprve v týdeníku Welt am Sonntag a v roce 2000 vyšly pod názvem Der gelbe Bleistift (Žlutá tužka) v německém nakladatelství Kiepenheuer & Witsch.
Od podzimu 2004 až do června 2006 vydával v Káthmándú společně se spisovatelem Eckhartem Nickelem časopis Der Freund. Z důvodu politických nepokojů v Nepálu bylo sídlo vydavatelství přesunuto do San Franciska; časopis získal za grafické zpracování několik ocenění.
Od poloviny listopadu 2006 do konce října 2007 Kracht působil jako sloupkař deníku Frankfurter Allgemeine Zeitung. Ve spolupráci s Davidem Woodardem Kracht zkoumal bývalou rezidenci Aleistera Crowleyho v Cefalù.[1]
Christian Kracht žije se svou ženou, režisérkou Frauke Finsterwalder, a společnou dcerou Hope v Los Angeles.[2][3]
Dílo
V roce 1995 vyšel Krachtův debut Faserland (doslovně Země vláken). Zabývá se v něm současnou konzumní společností, zánikem takzvaně harmonické měšťanské společnosti poválečné doby a individuálními i národními krizemi identity.
Za román 1979, který vyšel v září 2001, získal Kracht mezinárodní uznání. Román líčí nestabilitu západního systému hodnot, který je v knize popisován jako dekadentní, a jeho bezmoc vůči východním totalitním modelům islamismu a maoismu.
V září 2008 vyšel třetí román pod názvem Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten (Budu zde na slunci i ve stínu). Řadí se k příběhům s alternativní historií a pojednává o „Švýcarské sovětské republice“, která se nachází ve vleklém válečném konfliktu s většinou států západní Evropy. Jedná se o dystopii, o příběh o konci civilizace.
Impérium se jmenuje Krachtův čtvrtý román,[4] který vyšel v únoru 2012. Kniha vypráví příběh Augusta Engelhardta; ten cestoval na začátku 20. století do Německé Nové Guineje, tehdejší německé kolonie, aby tam zakoupil kokosovou plantáž. Jeho cílem je živit se coby přesvědčený vegetarián výlučně kokosovými ořechy.[4] Na této historicky doložené postavě Kracht vypráví baladu o Tichomoří i příběh o prvním nudistovi, který se rozhodl obrátit zády k civilizaci. August Engelhardt ovšem sám sebe vnímal jako spasitele světa, hodlal založit nové náboženství a novou říši a celý svět zachránit kokovorianstvím, tedy filozofií zakládající se na kokosovém ořechu jako božském plodu. Impérium líčí příběh rozhodnutí, nadějí, zklamání a velkolepého ztroskotání. Čtenář sleduje spirálu šílenství, jež předjímá děsivé události 20. století. Z vegetariána se Engelhardt stává kanibalem, ze zachránce světa antisemitou a ze zdravého askety fyzickou troskou.
Po vydání Impéria čelil Kracht nařčením z plagiátorství, neboť krátce před vydáním románu spatřila světlo světa jiná beletristická kniha o Augustu Engelhardtovi. Kracht však kategoricky jakoukoliv inspiraci tímto románem popírá: „Když má knížka později vyšla, chtěl mě ten druhý autor dokonce žalovat, že jsem se dopustil plagiátu. To samozřejmě není pravda. Četli jsme jen stejné zdroje, z čehož nutně pramenily některé podobnosti.“[4]
Výrazně na sebe autor upozornil i následujícím románem Die Toten, za nějž roku 2016 získal Švýcarskou knižní cenu. Děj knihy čtenáře zavádí do Berlína a Tokia 30. let 20. století a sleduje zejména osudy dvojice protagonistů, švýcarského filmového režiséra Emila Nägeliho a japonského ministerského úředníka Masahika Amakasua. Kromě nich v knize v menších rolích vystupují též Charlie Chaplin, Siegfried Kracauer či Heinz Rühmann. Navzdory ocenění se románu dostalo velmi kolísavého přijetí. Kritik týdeníku Spiegel Sebastian Hammelehle mj. na adresu knihy uvedl následující: „Kulisy (…) tvoří filmová branže, počínající evropský fašismus a nacionální socialismus a jejich pakt s autoritářsky ovládaným Japonskem. Jako kdyby měl v hlavě větu Milana Kundery, podle níž román není automobilovým závodem se startem a cílem, nevypráví Kracht svůj příběh ve stylu klasického románu, nýbrž ho staví jako obrazový oblouk. Jednotlivé úseky jsou uzavřené samy do sebe, sekvence dlouhé pouze několik stran, jako by šlo o krátké filmy, které tu rachotí v projektoru.“[5]
Překlady
Krachtovo dílo bylo přeloženo do angličtiny, arabštiny, bulharštiny, češtiny, dánštiny, estonštiny, francouzštiny, hebrejštiny, nizozemštiny, chorvatštiny, italštiny, japonštiny, korejštiny, litevštiny, lotyštiny, norštiny, maďarštiny, polštiny, rumunštiny, ruštiny, španělštiny, švédštiny, turečtiny, ukrajinštiny a vietnamštiny.
Ocenění
- 1993: Cena Axela Springera pro mladé novináře
- 2009: Cena za fantastiku města Wetzlaru (Phantastik-Preis)
- 2012: Literární cena bernského kantonu
- 2012: Literární cena Wilhelma Raabeho za román Impérium
- 2016: Literární cena Hermanna Hesseho[6]
- 2016: Švýcarská knižní cena za román Die Toten[7][8]
Bibliografie
Vzhledem k nevelkému rozsahu díla Christiana Krachta je česká bibliografie začleněna přímo do popisu jeho děl a jmenujeme tu i práce, které dosud nebyly přeloženy do češtiny. Překlad titulu je pak uveden tučně v lomené závorce /Takto/. Zejména u nepřeložených knih se stává, že je k nim odkazováno pod různými českými jmény, bibliografie se snaží zaznamenat všechna známá.
Romány
- Faserland (/Země vláken/, 1995)
- 1979 (/1979/, 2001)
- Ich werde hier sein im Sonnenschein und im Schatten (/Budu zde na slunci a ve stínu/, 2008)
- Impérium, (Imperium, 2012)
- č. Mladá fronta, Praha 2014, přel. Tomáš Dimter, ISBN 978-80-204-2747-2
- Die Toten (/Mrtví/, 2016)
- Eurotrash (2021)
Odkazy
Reference
- ↑ KRACHT, C.; WOODARD, D. Cefalù oder der Geist der Goldenen Dämmerung [PDF online]. Bilder und Zeiten. FAZ. Frankfurter Allgemeine Zeitung GmbH, 24. března 2007 [cit. 2021-03-28]. (německy)
- ↑ KULLMANN, Katja. Unser Mann in Übersee. Kultur. derFreitag.de [online]. der Freitag Mediengesellschaft mbH, 2015-07-30 [cit. 2021-03-28]. V článku se píše, že Kracht byl pozván do rozhlasové show, která „je vysílána z Los Angeles, kde Kracht aktuálně žije“. Dostupné online. (německy)
- ↑ MANGOLD, Ijoma. Christian Kracht: "Ich bin ein schlimmer Nostalgiker". Kultur. Zeit Online [online]. Zeitverlag Gerd Bucerius GmbH & Co. KG, 2016-10-11 [cit. 2021-03-28]. Placený obsah. Dostupné online. (německy)
- ↑ a b c EHRENBERGER, Jakub. Das Buch 2014: Z Berlína až na okraj fantazie. Kultur. iLiteratura.cz [online]. Sdružení pro iliteraturu, 2014-05-27 [cit. 2021-03-28]. Dostupné online. ISSN 1214-309X.
- ↑ HAMMELEHLE, Sebastian. Knihy, o nichž se mluví: Christian Kracht - Die Toten [online]. Goethe-Institut [cit. 2021-03-28]. Dostupné online. (německy)
- ↑ DPA. Autor Christian Kracht ausgezeichnet. Feuilleton. Neue Zürcher Zeitung [online]. 2016-10-10 [cit. 2021-03-28]. Plný obsah vyžaduje registraci. Dostupné online. (německy)
- ↑ NEŠPOROVÁ, Jitka. Švýcarská knižní cena 2016. iLiteratura.cz [online]. Sdružení pro iliteraturu, 2016-11-16 [cit. 2021-03-28]. Dostupné online. ISSN 1214-309X.
- ↑ BUCHELI, Roman. Christian Kracht erhält den Schweizer Buchpreis. Feuilleton. Neue Zürcher Zeitung. 2016-11-13. Plný obsah vyžaduje registraci. Dostupné online [cit. 2021-03-28]. ISSN 0376-6829. (německy)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Christian Kracht na Wikimedia Commons
- (anglicky) Oficiální stránka Christiana Krachta
- (německy) Christian Kracht na Perlentaucher
- (česky) Ukázka z románu Impérium
Recenze
- (česky) Recenze románu 1979 na iLiteratura.cz
- (česky) Recenze románu Impérium na Literární.cz
- (česky) Recenze románu Impérium na iLiteratura.cz
- (česky) Recenze románu Die Toten na iLiteratura.cz
- (česky) Referování o Eurotrashi na webu Českého rozhlasu Vltava