Faradayova konstanta
Faradayova konstanta vyjadřuje poměr mezi molární hmotností a elektrochemickým ekvivalentem látky, nebo též je to celkový elektrický náboj 1 molu látky úplně disociované nebo ionizované na částice s elementárním nábojem. Faradayova konstanta se používá při výpočtech pomocí Faradayových zákonů elektrolýzy.
Značení
- Značka konstanty: F
- Po redefinici SI je od r. 2019 její hodnota pevně stanovenou konstantou:
- F = 96 485,332 123 310 018 4 C·mol−1 (přesně, vizte následující vztah)[1]
Výpočet
Faradayova konstanta je tvořena součinem elementárního náboje a Avogadrovy konstanty:
kde:
- e = 1,602 176 634×10−19 C (přesně)[1]
- NA= 6,022 140 76×1023 mol−1 (přesně)[1]
Reference
- ↑ a b c Fundamental Physical Constants; 2018 CODATA recommended values. NIST, květen 2019. Dostupné online, PDF (anglicky)
Související články
- Fyzikální konstanty
- Elektrochemie
- Ionizace
- Látkové množství
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |