Forêt de Sénart
Forêt de Sénart | |
---|---|
![]() | |
Stát | Francie![]() |
Souřadnice | 48°40′0,12″ s. š., 2°28′59,99″ v. d. |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Forêt de Sénart je les ve Francii jihovýchodně od Paříže. Nachází se mezi řekami Seinou a Yerres na území departementů Seine-et-Marne a Essonne. Má rozlohu 3 000 hektarů a nadmořskou výšku 90 m. Více než 90 % území lesa je vlastnictvím státu (forêt domaniale), zbytek patří soukromníkům a obcím. Půda je jílovitá a v lese se nachází více než osm set vodních nádrží. Oblast byla také známa výrobou dřevěného uhlí. Zajímavostí je bývalé převorství Ermitage Notre-Dame-de-Consolation de Draveil, které podle legendy založil svatý Ludvík.[1]
Místo bylo obýváno od paleolitu a v galských dobách bylo centrem druidského kultu. Od středověku byl Forêt de Sénart součástí lesního pásu chránícího Paříž od východu.[2] Jako královská honitba je uváděn již za vlády Filipa IV. Údajně se zde na lovu v březnu roku 1745 poprvé setkal Ludvík XV. s Madame de Pompadour.[3] Po revoluci se les stal veřejným majetkem.
Zdejší přírodou se nechali inspirovat malíř Eugène Delacroix, fotograf Nadar, spisovatel Alphonse Daudet a hudební skladatel Castil-Blaze. Les je oblíbeným rekreačním místem Pařížanů, ročně ho navštíví okolo tří milionů lidí.[4] V roce 1995 byla část lesa vyhlášena chráněným územím. Koncem devadesátých let 20. století oblast neblaze proslula řáděním sexuálního násilníka, který byl po dopadení odsouzen k dvaceti letům odnětí svobody.[5]
V lese převládají duby, roste zde také habr, kaštanovník a borovice. Nedaleko Draveilu se nacházejí zbytky Antinského fubu, jehož stáří se odhaduje na 700 let.[6] Místní faunu tvoří prase divoké, liška obecná, zajíc polní, kachna divoká, sluka lesní a sojka obecná. Do volné přírody se tu z domácích chovů dostal nepůvodní druh burunduk páskovaný, který je podezírán ze šíření lymeské nemoci.[7]
Reference
- ↑ Maison Nadar [online]. Val dYerres Val de Seine [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ La Forêt de Sénart chargée d’histoire [online]. Vigneux sur Seine [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ Rose Pompadour [online]. Tartines de Culture [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ À 30 km de Paris, une forêt bucolique parfaite pour les promenades du week-end [online]. Le Bonbon [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ Le violeur de la forêt de Sénart condamné à 20 ans de prison en appel. France Bleu [online]. 2021-10-22 [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ Chêne d’Antin, du Petit Launay, tilleul de la liberté : à la découverte des arbres remarquables de l’Essonne. Le Parisien [online]. 2022-08-30 [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
- ↑ 15 ans d' étude du tamia de sibérie en ile-de-france [online]. Agence régionale de la biodiversité en Île-de-France [cit. 2024-07-11]. Dostupné online. (francouzsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Forêt de Sénart na Wikimedia Commons
- Office National des Forêts