Fulbert ze Chartres
Fulbert z Chartres | |
---|---|
![]() Vyobrazení Fulberta v nově postavené katedrále v Chartres | |
Úmrtí | 10. dubna 1028 (ve věku 67–68 let) Chartres |
Místo pohřbení | Kostel svatého Petra |
Povolání | filozof, katolický kněz, teolog, spisovatel a katolický biskup |
Témata | filozofie |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Fulbert ze Chartres (kolem 960 – 10. dubna 1028) byl francouzský teolog a filosof, v letech 1006–1028 biskup v Chartres. Zde nechal vystavět novou katedrálu na místě té, která 7. září 1020 lehla popelem.[1] Založil či reformoval tamní školu, vybudoval její knihovnu a přivedl tam vynikající učitele. Zasloužil se o zavedení svátku Narození Panny Marie i o přípravu velkých reforem církve, které pak prosazoval papež Řehoř VII.
Život a působení
O jeho životě víme hlavně ze zachované korespondence z let 1004–1028. Pocházel z prostých poměrů, snad ze severní Francie, ale ani datum jeho narození není jisté. Kolem roku 980 vstoupil do katedrální školy v Remeši, kde byl jeho učitelem matematik a učenec Gerbert z Aurillacu, pozdější papež Silvestr II. Mezi spolužáky byl také pozdější francouzský král Robert Pobožný, s nímž Fulbert i později spolupracoval. Roku 1006 byl na Robertovo doporučení Fulbert ustanoven biskupem v Chartres, kde pak učil a žil až do své smrti. Z jeho žáků vynikl například Berengar z Tours. Fulbert byl v severní Francii brzy uctíván jako světec a i když nebyl nikdy kanonizován, jeho úctu v této oblasti nakonec povolila i papežská kurie.
Myšlenky
V tísnivé době před rokem 1000, kdy mnoho lidí očekávalo konec světa, Fulbert propagoval úctu k Panně Marii jako přímluvci a zasadil se o zavedení svátku jejího narození. Napsal řadu básní a hymnů, hlavně o Panně Marii. Přes velmi široké vzdělání byl Fulbert odpůrcem racionalistické „dialektické metody“ začínající scholastiky a zdůrazňoval, že autorita Písma stojí nad lidským rozumem. V bohaté korespondenci s významnými současníky psal o liturgii, o organizaci a disciplíně v církvi a zasazoval se o její reformy. Týkaly se jednak disciplíny kněží, jednak oddělení církevní a světské moci. Biskupy podle něj nemá ustanovovat panovník, nýbrž mají je volit věřící a kněží. Panovníkovi také nepatří soudní moc nad kněžími. Tím Fulbert výrazně připravil to, co se pak pokusil uskutečnit papež Řehoř VII. V dopise vévodovi Vilémovi z roku 1020 rozebírá vzájemné závazky mezi lenními pány a jejich vazaly.
Dílo
Fulbertova korespondence obsahuje 140 dopisů na velmi různá témata. Dále napsal 27 hymnů a básní, často na mariánská témata, dochovalo se též několik jeho kázání. Autorství spisu „Život sv. Autberta“ se mu připisuje asi neprávem.[2]
Odkazy
Reference
- ↑ Chartres Cathedral and its Stained Glass. Athena Review. Roč. 4, čís. 2, s. 46–47. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-05-03. (anglicky) Archivováno 3. 5. 2015 na Wayback Machine.
- ↑ Catholic Encyclopedia online.
Literatura
- J.-P. Migne, Patrologia latina. Sv. 141, str. 189–368. Sebrané spisy v latině.
- Ottův slovník naučný, heslo Fulbert. Sv. 9, str. 760
- Kobusch, Theo: Filosofie vrcholného a pozdního středověku. Praha, 2013.
- Heizmann, Richard: Středověká filosofie, Olomouc, 2000.
- Friedrich Wilhelm Bautz: Fulbert, Bischof von Chartres. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 2, Bautz, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Fulbert z Chartres na Wikimedia Commons
- Životopis z Catholic Encyclopedia (anglicky)
- Dopis o závazcích mezi pány a jejich vazaly (anglicky)