Jalovec
![]() | |
---|---|
![]() Juniperus deltoides v Bulharsku | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | nahosemenné (Pinophyta) |
Třída | jehličnany (Pinopsida) |
Řád | borovicotvaré (Pinales) |
Čeleď | cypřišovité (Cupressaceae) |
Podčeleď | Cupressoideae |
Rod | jalovec (Juniperus) L., 1753 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jalovec (Juniperus) je rod stálezelených jehličnatých keřů či stromů z čeledi cypřišovitých (Cupressaceae), zahrnující asi 55–70 druhů, což z něho činí nejpočetnější rod čeledi.[1] Charakteristickým rysem rodu je, že zralé šišky, zvané jalovčinky (odborně galbuly), mají zdužnatělé semenné šupiny a připomínají bobule; na rozdíl od ostatních zástupců čeledi cypřišovitých také jejich semenné šupiny zcela srůstají.[2] Šišky uvnitř obsahují bezkřídlá, trojhranná semena.
Většina druhů je dvoudomých, tj. se samčími a samičími šišticemi na různých jedincích; některé jsou však jednodomé. Jako jiné jehličnany jsou anemogamní, zvláštností však je, že jejich semena jsou primárně roznášena ptáky požírajícími dužnaté jalovčinky.[1] Jsou to vesměs silně světlomilné dřeviny s malými nároky na půdu a vlhkost.[3]
Rozšíření
Jalovec je rodem rozšířeným po převážné většině severní polokoule: rostou v Evropě, Asii, severní a východní Africe (izolovaná arela na Kilimandžáru) a Severní a Střední Americe.[4] Největší areál zahrnující prakticky celou holoarktickou oblast má jalovec obecný,[1] který je také jediným druhem původním v ČR.[3]
V Evropě roste celkem 10 druhů jalovců. Ze sekce Juniperus zde rostou 4 druhy. Jalovec obecný (J. communis) je rozšířen téměř v celé Evropě, jalovec červenoplodý (Juniperus oxycedrus) v její jižní, středomořské části. Juniperus navicularis je endemit jižní části Pyrenejského poloostrova, jalovec krátkolistý (Juniperus brevifolia) je endemit Azorských ostrovů. Sekce Sabina je v Evropě zastoupena 5 druhy. Jalovec chvojka (Juniperus sabina) je rozšířen zejména v horách střední a jižní Evropy, jalovec fénický (Juniperus phoenicea) na středomořském pobřeží. Druhy jalovec ztepilý (Juniperus excelsa) a jalovec páchnoucí (Juniperus foetidissima) rostou na Balkáně a Krymu, jalovec kadidlový (Juniperus thurifera) v horách jihozápadní Evropy. Jalovec peckoplodý (Juniperus drupacea) jakožto jediný zástupce sekce Caryocedrus roste v jižním Řecku.[5][6]
Systematika a evoluce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Juniperus_horizontalis_%285107826324%29.jpg/220px-Juniperus_horizontalis_%285107826324%29.jpg)
Rod je tradičně členěn do tří sekcí, někdy pojímaných i jako podrody nebo dokonce samostatné rody: sekce Juniperus s ostrými jehlicemi a převážně eurasijským rozšířením zahrnuje 7–9 druhů; sekce Caryocedrus zahrnuje jediný druh jalovec peckoplodý rostoucí v Řecku a někdy bývá slučována s předchozí, s níž ostatně tvoří z hlediska fylogeneze bazální větev rodu.[1] Do nejrozsáhlejší sekce Sabina patří okolo 40 druhů Starého i Nového světa; odlišuje se stopkatými galbulami a dospělými listy převážně šupinovitými, na juvenilních výhoncích mohou být ale i jehlicovité.[1][3]
Sesterským rodem jalovce je rod cypřiš (Cupressus), od něhož se oddělil v období paleocénu zhruba před 70–50 miliony let; jejich společný předek pocházel patrně z Asie.[1]
Vybraní zástupci
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Juniperus_oxycedrus_MatureFruits_SierraMadrona.jpg/220px-Juniperus_oxycedrus_MatureFruits_SierraMadrona.jpg)
Juniperus sect. Juniperus:
- jalovec červenoplodý (Juniperus oxycedrus) – Středomoří
- jalovec obecný (Juniperus communis) – rozsáhlý holoarktický areál
- jalovec tuhý (Juniperus rigida) – Čína, východní Asie, Sachalin
- jalovec tuhý pobřežní (Juniperus rigida subsp. conferta) – Japonsko, Sachalin
- jalovec krátkolistý (Juniperus brevifolia) – Azorské ostrovy
- jalovec cedrovitý (Juniperus cedrus) – Kanárské ostrovy, Madeira
- Juniperus navicularis – Pyrenejský poloostrov
Juniperus sect. Caryocedrus
- Jalovec peckoplodý (Juniperus drupacea) – Řecko, Malá Asie, Blízký východ
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/Juniperus_virginiana_Maine.jpg/220px-Juniperus_virginiana_Maine.jpg)
Juniperus sect. Sabina
- jalovec čínský (Juniperus chinensis) – východní Asie od Barmy po ruský Dálný východ
- jalovec bermudský (Juniperus bermudiana) – kriticky ohrožený endemit Bermudského souostroví
- jalovec durangský (Juniperus durangensis) – Mexiko
- jalovec fénický (Juniperus phoenicea) – západní Středomoří
- jalovec chvojka (Juniperus sabina) – rozsáhlý eurasijský areál od Atlantiku po ruský Dálný východ
- jalovec kadidlový (Juniperus thurifera) – západní Středomoří, země Maghrebu
- jalovec kalifornský (Juniperus californica) – jihozápad USA, Kalifornie, Mexiko
- jalovec Komarovův (Juniperus komarovii) – Čína
- jalovec páchnoucí (Juniperus foetidissima) – Balkánský poloostrov, jihozápadní Asie, Kavkaz
- jalovec poléhavý (Juniperus procumbens) – východní Asie
- jalovec polehlý (Juniperus horizontalis), syn. jalovec plazivý – severní polovina Severní Ameriky
- jalovec polokulovitý (Juniperus semiglobosa) – Střední Asie
- jalovec prostřední (Juniperus ×media) – kulturní kříženec
- jalovec skalní (Juniperus scopulorum) – západ Severní Ameriky od Kanady po Mexiko
- jalovec šupinatý (Juniperus squamata) – Afghánistán, Himálaj, Čína
- jalovec viržinský (Juniperus virginiana) – východ Severní Ameriky
- jalovec východoafrický (Juniperus procera) – Arabský poloostrov, východní Afrika od Rudého moře po Zimbabwe
- jalovec ztepilý (Juniperus excelsa) – Balkánský poloostrov, jihozápadní Asie, Kavkaz[7][8][9][10]
Význam
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/Juniperus_excelsa_Krym.jpg/220px-Juniperus_excelsa_Krym.jpg)
Jalovce jsou v České republice pěstovány jako okrasné dřeviny širokého použití. Zahrnují stromovité, keřovité i plazivé, pokryvné typy. V četných kultivarech je pěstován zejména jalovec obecný (Juniperus communis), jalovec čínský (Juniperus chinensis), jalovec viržinský (Juniperus virginiana), jalovec prostřední (Juniperus ×media), jalovec chvojka (Juniperus sabina) a jalovec polehlý (Juniperus horizontalis).[11][8]
Jalovčinky některých druhů, hlavně jalovce obecného, se využívají v gastronomii jako koření; vyrábí se z nich alkoholické nápoje gin a borovička. Esenciální oleje se užívají v aromaterapii a kosmetice. Vonné, odolné dřevo některých jalovců je ceněné v truhlářství a řezbářství.
Víra, že kadidlo z jalovce zadržuje zlo, byla mezi turkickými národy běžná. Jeremiah Curtin poznamenal, že někteří šamani na Sibiři před obětováním zvířat používali kadidlo z jalovce.[12]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d e f Juniperus (juniper) description. www.conifers.org [online]. [cit. 2018-07-07]. Dostupné online.
- ↑ Kubát et al. (2002): Klíč ke květeně České republiky, Academia, Praha
- ↑ a b c Musil, Hamerník: Jehličnaté dřeviny 1. Praha: ČZU, 2003, s. 137
- ↑ Juniperus L. | Plants of the World Online | Kew Science. Plants of the World Online [online]. [cit. 2021-08-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Flora Europaea [online]. Royal Botanic Garden Edinburgh. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ EARLE, Christopher J. The Gymnosperm Database [online]. 2013. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ONDREJ.ZICHA(AT)GMAIL.COM, Ondrej Zicha;. BioLib: Biological library. www.biolib.cz [online]. [cit. 2021-08-21]. Dostupné online.
- ↑ a b HIEKE, Karel. Praktická dendrologie 1. Praha: SZN, 1978. 07-082-78.
- ↑ KOBLÍŽEK, J. Jehličnaté a listnaté dřeviny našich zahrad a parků. 2. vyd. Tišnov: Sursum, 2006. ISBN 80-7323-117-4.
- ↑ Botany.cz [online]. Dostupné online.
- ↑ Florius - katalog botanických zahrad [online]. Dostupné online.
- ↑ Juniper in Mythology and Folk Beliefs [online]. ULUKAYIN English, 2023-01-10 [cit. 2023-01-12]. Dostupné online. (anglicky)
Související články
Externí odkazy
Slovníkové heslo jalovec ve Wikislovníku
Obrázky, zvuky či videa k tématu jalovec na Wikimedia Commons
Taxon Juniperus ve Wikidruzích