Jana Šrámková
MgA. Jana Šrámková | |
---|---|
![]() MgA. Jana Šrámková (18. října 2013) | |
Narození | 31. března 1982 (42 let) Vysoké Mýto |
Povolání | spisovatelka a vysokoškolská učitelka |
Alma mater | Evangelikální teologický seminář Divadelní fakulta Akademie múzických umění v Praze |
Žánr | próza |
Významná díla | Hruškadóttir |
Ocenění | Cena Jiřího Ortena (2009) |
Rodiče | Pavel Černý[1] |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jana Šrámková (* 31. března 1982 Vysoké Mýto) je česká spisovatelka. Vystudovala Evangelikální teologický seminář, v roce 2009 dokončila studium tvůrčího psaní a redakční práce na Literární akademii.
Biografie
Významně na sebe upozornila svou prvotinou, novelou Hruškadóttir (2008), za niž sklidila pozitivní kritiku a získala za ni Cenu Jiřího Ortena.[2] Ocenění se dočkala zvláště rafinovaná práce s kompozicí, schopnost udržet v textu zároveň několik časových vrstev a získat sílu příběhu z pnutí mezi nimi.[3][4]
V roce 2010 vydala knížku pro děti Putování žabáka Filemona o cestě tří přátel, plyšového žabáčka a dvou oveček, do Podkrkonoší, aby objevili továrnu na hračky, z níž Filemon, eponymní hrdina, pochází. Za další dětskou knihu Fánek hvězdoplavec získala roku 2023 cenu Magnesia litera.
Jana Šrámková publikuje recenze v Respektu či A2, její fejetony vycházejí v časopisech Brána, Život víry aj. Český rozhlas Plus v rámci ranního vysílání pravidelně vysílá její glosy. Je dcerou českého evangelikálního kazatele a teologa Pavla Černého.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Sv%C4%9Bt_knihy_2009_-_Jana_%C5%A0r%C3%A1mkov%C3%A1.jpg/252px-Sv%C4%9Bt_knihy_2009_-_Jana_%C5%A0r%C3%A1mkov%C3%A1.jpg)
Bibliografie
- Hruškadóttir, Labyrint, Praha 2008
- Putování žabáka Filemona, Labyrint, Praha 2010
- Zázemí, Fra, Praha 2013
- Zuza v zahradách, Labyrint, Praha 2015, stejnojmenný film podle knihy, 2022
- Kuba Tuba Tatubahn, s Filipem Pošivačem, 2015
- Bratři v poli, 2017
- Ester, Biblion 2021[5]
- Fánek hvězdoplavec, 2022
- Tonda, Slávka a kouzelné světlo, 2023 – spolu s Filipem Pošivačem, režisérem stejnojmenného animovaného filmu
Jednou povídkou je zastoupena v antologii evropských povídek pro děti Aarhus 39[6]
Odkazy
Reference
- ↑ Zdeněk Nešpor, Zdeněk Vojtíšek, Táňa Klementová, Andrea Beláňová: Malý slovník českých nekatolických náboženských osobností 20. a 21. století. Kalich. 2019.
- ↑ http://www.tyden.cz/rubriky/kultura/literatura/cenu-jiriho-ortena-dostala-jana-sramkova_119665.html
- ↑ http://zpravy.idnes.cz/ortenova-cena-ve-spravnych-rukou-jana-sramkova-zkrotila-banalitu-a-ukazala-neviditelna-prediva-vztahu-is3-/kavarna.aspx?c=A090529_174010_kavarna_bos
- ↑ http://www.iliteratura.cz/Clanek/23733
- ↑ https://www.biblion.cz/eshop/p/ester-145/
- ↑ http://www.czechlit.cz/cz/povidka-jany-sramkove-v-antologii-evropskych-povidek-pro-deti/
Externí odkazy
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jana Šrámková
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jana Šrámková na Wikimedia Commons
Osoba Jana Šrámková ve Wikicitátech
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Laureáti Ceny Jiřího Ortena | |
---|---|
Zuzana Brabcová (1987) • Martin Milan Šimečka (1988) • Petr Placák (1989) • Tereza Boučková (1990) • Vít Kremlička (1991) • Jaroslav Pížl (1992) • Michal Viewegh (1993) • Jaromír Typlt (1994) • Petr Borkovec (1995) • Božena Správcová (1996) • Jan Jandourek (1997) • Bogdan Trojak (1998) • Pavel Brycz (1999) • Věra Rosí (2000) • Martin Langer (2002) • Radek Malý (2003) • Marie Šťastná (2004) • Kateřina Kováčová (2005) • Marek Šindelka (2006) • Petra Hůlová (2007) • Petra Soukupová (2008) • Jana Šrámková (2009) • Jan Těsnohlídek (2010) • Františka Jirousová (2011) • Vratislav Maňák (2012) • Ondřej Buddeus (2013) • Ondřej Hanus (2014) • Alžběta Stančáková (2015) • Sára Vybíralová (2016) • Zuzana Kultánová (2017) • Ondřej Macl (2018) • Anna Cima (2019) • Hana Lehečková (2020) • Šimon Leitgeb (2021) • Vojtěch Vacek (2022) • Filip Klega (2023) • Marek Torčík (2024) |