Jiří Padrta
PhDr. Jiří Padrta | |
---|---|
Narození | 29. dubna 1929 Praha Československo ![]() |
Úmrtí | 24. dubna 1978 (ve věku 48 let) Praha Československo ![]() |
Alma mater | Pedagogická fakulta Univerzity Karlovy |
Povolání | kritik, šéfredaktor, teoretik umění, kritik umění, redaktor, kurátor a překladatel |
Choť | Ludmila Padrtová (1955–1978) |
Příbuzní | Zorka Ságlová (sestřenice) Ivan Martin Jirous (bratranec) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jiří Padrta (29. dubna 1929 Praha – 24. dubna 1978 Praha) byl český teoretik umění, výtvarný kritik, redaktor, kurátor a překladatel.
Životopis
V letech 1948–1953 vystudoval výtvarnou výchovu a francouzštinu na Pedagogické fakultě Univerzity Karlovy (prof. M. Míčko, M. Salcman) a obhájil zde rigorózní práci (PhDr., 1953).
Po ukončení studia byl zaměstnán jako středoškolský profesor v Soběslavi. V letech 1955–1970 byl redaktorem časopisu Výtvarná práce (v roce 1970 krátce šéfredaktorem, předtím než bylo vydávání ukončeno). Roku 1956 byl na tříměsíčním pobytu ve Francii.[1] Roku 1957 organizoval spolu s Miroslavem Lamačem a J. M. Tomešem přelomovou výstavu Zakladatelé moderního českého umění v Domě umění města Brna, kde byla poprvé od komunistického převratu představena česká předválečná avantgarda.[2] V témže roce vyšel jeho článek Umění nezobrazující a neobjektivní, jeho počátky a vývoj v časopisu Výtvarné umění, kde představil abstraktní umění Kandinského, Duchampa, Hartunga, G. Mathieu, Mondriana, Miróa, Wolse, Pollocka, Dubuffeta, P. Soulage, italských futuristů, ad.[3] Tento článek zásadně ovlivnil mnoho českých umělců a stál u vzniku domácího abstraktního umění.[4]
Padrta ovládal francouzštinu, němčinu, italštinu a ruštinu, znal se osobně s významnými zahraničními umělci i kunsthistoriky (Pierre Restany, G. Tassiot Talabot, A. Hasek, H. P. Riese) a díky práci v redakci Výtvarné práce, kam přicházely odborné časopisy ze zahraničí, patřil k nejlépe informovaným českým výtvarným teoretikům.[4] Podle Jiřího Šetlíka, který vedl redakci Výtvarné práce od roku 1964, si Padrta vydobyl úctu mimo jiné svou schopností analyzovat na základě pramenů teoretická východiska avantgardního umění.[5]
Roku 1964 byl spoluzakladatelem a teoretikem skupiny Křižovatka a svou rozsáhlou teoretickou a publikační činností se podílel na uvedení konstruktivních tendencí do Československa.[6] Podílel se na významných výstavních projektech věnovaných lettrismu (Obraz a písmo, 1966) a abstrakci (Nová citlivost, 1968, výstavy v Praze, Brně, Karlových Varech). Myšlenka nové citlivosti je velice úzce spojena s ideou nového humanismu, která spočívá v nové reálnosti, věcnosti a konkrétnosti a usiluje o smír dávného sváru mezi člověkem a jím stvořeným světem vědy a techniky. Jiří Padrta se jí věnoval ve své kritické stati K situaci.[7][8]
Roku 1965 navštívil spolu s Miroslavem Lamačem Moskvu, kde měl možnost seznámit se se současným ruským neoficiálním uměním i se zakázanými díly Kazimira Maleviče. Malevičem se zabýval i po roce 1971, kdy mu bylo znemožněno publikovat. Přednášel o něm v Německu a připravoval monografii, kterou už nemohl vydat.
Byl výrazným typem české výtvarné teorie a umělecké kritiky, zaměřený na francouzské umění, ruskou avantgardu, lettrismus a konstruktivní tendence českého umění.[9] Vyvrcholením jeho práce byla studie Kazimir Malevič a suprematismus, která vyšla až posmrtně, stejně jako kniha Osma a Skupina výtvarných umělců 1907–1917 (1992). Jeho texty vynikají teoretickou fundovaností, širokou vzdělaností a mimořádně přesným hodnocením.[10]
Publikoval články v časopisech Výtvarná práce, Výtvarné umění, Umění, Domov, Estetika, Flash Art, Das Kunstwerk, Opus International, Kultura, Knižní kultura, Kulturní tvorba, Listy pro literaturu a diskusi, Umění a řemesla, Tvorba, Literární listy, Literární noviny. V době normalizace ztratil možnost publikovat a onemocněl vážnou srdeční chorobou. Jeho syntetická práce o českém kubismu a monografie Marcela Duchampa již nevyšla. Zemřel předčasně roku 1978 těsně před svými 49. narozeninami.
Soukromí
Jiří Pardta se v roce 1955 oženil s Ludmilou Padrtovou. Jeho mladší bratranec byl Ivan Martin Jirous. Padrta ho přivedl ke studiu výtvarného umění a Jirous se později stal i externím redaktorem časopisu Výtvarná práce. Padrta ovlivnil i Jirousovu sestru a svou sestřenici Zorku Ságlovou, která vystudovala textilní tvorbu na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze. Jejímu muži Janu Ságlovi nabídl Padrta možnost fotografovat pro časopisy Výtvarná práce a Výtvarné umění.[11]
Bibliografie (výběr)
- Karel Boháček, Nakladatelství československých výtvarných umělců, Praha 1958
- Václav Bartovský, Nakladatelství československých výtvarných umělců, Praha 1960
- Pablo Picasso, Unbekannte Gemälde und Zeichnungen, Praha 1960
- Eduard Manet, Bratislava 1961
- Georges Braque, Státní nakladatelství krásné literatury a umění, n.p. (SNKLU), Praha 1964
- Jaroslav Paur, Nakladatelství československých výtvarných umělců, Praha 1964
- Joan Miró, Odeon, Praha 1967
- Osma a Skupina výtvarných umělců 1907–1917 (Teorie, kritika, polemika), Odeon, Praha 1992
- Kazimir Malevič a suprematismus, Torst, Praha 1996
Odkazy
Reference
- ↑ Jiří Padrta, Poznámky z Paříže, Výtvarná práce 5, 1957, č. 2, s. 12
- ↑ abART: Zakladatelé moderního českého umění
- ↑ Jiří Padrta, Umění nezobrazující a neobjektivní, jeho počátky a vývoj, Výtvarné umění 7/4, 1957, s. 174-181, 7/5, s. 214-221
- ↑ a b Zdenek Primus, Bulletin UHS 1/2013, s. 25-26
- ↑ Jiří Šetlík, Bulletin UHS 1/2013, s. 26
- ↑ Porubová T, Jiří Padrta a myšlenka nové citlivosti, in: Fenomén nové citlivosti v českém umění 60. let 20. století, 2009, s. 28
- ↑ Jiří Padrta, K situaci, Výtvarné umění, 1968/03/20, 1-2, 18, s. 69-81
- ↑ Porubová T, Jiří Padrta a myšlenka nové citlivosti, in: Fenomén nové citlivosti v českém umění 60. let 20. století, 2009, s. 30
- ↑ Jiří Padrta, Konstruktivní tendence, Výtvarné umění 16, 1966, s. 327-339
- ↑ Marie Klimešová, Jiří Padrta (29.4.1929-24.4.1978), Bulletin UHS 2009, č. 1, s. 16-17
- ↑ Magdalena Juříková: Ságlovi, Art&Antiques, květen 2010
Literatura
- Lubomír Slavíček (ed.), Slovník historiků umění, výtvarných kritiků, teoretiků a publicistů v českých zemích a jejich spolupracovníků z příbuzných oborů (asi 1800–2008), Sv. 2, s. 1059–1061, Academia Praha 2016, ISBN 978-80-200-2094-9
- Tereza Porubová, Fenomén nové citlivosti v českém umění 60. let 20. století, bakalářská práce, ÚDKU KTF UK, Praha 2009
- Mahulena Nešlehová (ed.), Sborník památce Jiřího Padrty, 164 s., Praha 1985 (samizdat)
- František Šmejkal, Výběr z bibliografie Jiřího Padrty, Estetika 26, 1988, s. 182–186
Externí odkazy
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jiří Padrta
- Jiří Padrta v informačním systému abART