Johann Heinrich Offermann starší
Johann Heinrich Offermann starší | |
---|---|
Narození | 5. listopadu 1748 Monschau Svatá říše římská ![]() |
Úmrtí | 17. července 1793 (ve věku 44 let) Brno Rakouské císařství ![]() |
Místo pohřbení | ? Brno |
Povolání | podnikatel |
Choť | Marie Elisabeth Offermann (roz. Schäffer) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Johann Heinrich Offermann starší (5. listopadu 1748 Monschau – 17. července 1793 Brno) byl německý soukeník, který v Brně jako jeden z prvních podnikatelů založil velkovýrobní vlnařskou firmu, která po čtyři generace výrazně ovlivňovala vývoj tohoto oboru v rakouské resp. rakousko-uherské monarchii.[1]
Život a práce zakladatele podnikatelské dynastie
Johann Heinrich Offermann se narodil v Severním Porýní na hranicích s Belgií ve městě Monschau do luteránské rodiny Wilhelma a Gertrudy Offermannových. Rod Offermannů byl spřízněn se slavným soukenickým rodem Scheiblerů, pocházejících z vesnice Imgenbroich severně od Monschau, kde dědeček Johanna Heinricha Matthias Offermann (1672–1744) položil základy pro velkovýrobu sukna.[2]
Se zkušenostmi z otcovy soukenické živnosti přišel v roce 1776 do Brna, kde byl pak 10 let zaměstnán jako odborník v Köffillerově manufaktuře.
V roce 1786 založil soukenickou manufakturu (s vlastním kapitálem pouhých 3000 zl. a s podporou norimberského obchodníka Johanna Jakoba Herzogenratha[3]). Když dostal v roce 1791 tovární oprávnění bylo v jeho brněnském provozu již 28 ručních tkalcovských stavů, dílna na výrobu příze, barevna tkanin a valcha. Mimo toho pro něj pracovalo 12 domáckých tkalců, celkem zaměstnával asi 1000 lidí.[4]
V roce 1787 se v Prešpurku oženil s Marií Elisabeth roz. Schäfferovou, dcerou německého magistrátního rady Karla Schäffera, s kterou měl čtyři děti, z nichž první dvě zemřely krátce po narození.
Johann zemřel ve věku 44 let, jeho potomci však vedli jeho firmu dál s úspěchem až do začátku 20. století.
Rodokmen Offermannů
- Wilhelm Offermann (1709–1779) + 1736 Katharina Gertrud Floß (1718–1781)
- Mathias Anton Offermann (1737–1802) + 1764 Amalie Eichholz (1736–1810)
- Karl Alexander (1770–1842) + Marie Anna Kadrnoschka (1789–1861)
- Friedrich Wilhelm (1772–1803)
- Katharina Gertrud Offermann (1742–?) + 1767 Johann Kaspar Forte (1734–1792)
- Lucia Maria Offermann (1745–1782)
- Maria Magdalena Offermann (1746–1783) + 1782 Heinrich Caspar Korte (1757–1804)[5]
- Johann Heinrich Offermann (1748–1793) + 1787 Maria Elisabeth Schäffer (1767–1834)
- Johann Heinrich (1788–1788)
- Amalie (1789–1789)
- Johann Heinrich (1791–1837)
- Karl rytíř von Offermann (1792–1869), v letech 1856–1869 pán na Gattendorfu[6] + Karoline Katharina svobodná paní von Fries (1797–1838)[7]
- Malwina (1816–?)
- Maria Offermann (1817–1914), letech 1870–1896 paní na Gattendorfu + 1838 Joseph svobodný pán Laminet von Arztheim (1807–1876)[8][9]
- Carolina (1818–?)
- Phillipina (1819–1837)
- Karl Julius svobodný pán von Offermann (1820–1894) + 1846 Marie Barbara Gülcher (1824–1879), + 1887 (1888) druhé manželství s Melanie hraběnkou Bukuwky von Bukuwka (* 1842),[10] kanovnicí z šlechtického kláštera „Maria Schul“ v Brně[11]
- Iwan (1847–1922) + 1870 (1872) Stephanie von Laminet (1851–1930) - manželství rozvedeno, + 1895 Helene Schindler (1854–1914), dcera Antona Theodora Schindlera, viceprezidenta akciového cukrovaru v Doloplazech
- Marie Theodora (1848–1849)
- Karl Johann svobodný pán von Offermann (1850–1908) + 1875 Karoline svobodná paní von Geusau (1855–1931)[12]
- Karl Wilhelm (1876–?)
- Wilhelm (1877–1933)
- Marie Amalie (1880–?)
- Elisabeth (1884–1957) + Arthur Maria hrabě von Pachta[13]
- Johann Heinrich (1886–1935)
- Alfred (1851–1935) + Adolfine Bauer (1851–1905)
- Margita Marie (1887–?)
- Theodor Robert (1858–1858)
- Elise (1858–?)
- Edwin rytíř von Offermann (1861–1909) + Adele von Teuber (1864–1945)
- Adele (1886–1915)
- Maria (1892–1898)
- Edwin Moritz svobodný pán von Offermann (1894–1971) + 1. Maria Ottilia baronka Korb von Weidenheim (1905–1995) + 2. Eugenie Auguste Ernestine Amalie hraběnka von Meraviglia-Crivelli (1896–1947)
- Ernst Edwin Karl Maria svobodný pán baron von Offermann (1917–1994) + Georgine Olga Maria Valerie von Studnitz (1939–2018)[14]
- Maria Susanne (1919–2003) + Louis Serenyi (1893–1957)
- Melanie (1899–1975)
- Theodor svobodný pán von Offermann (1822–1892)
- Jakob Moritz (1824–1836)
- Emil Moritz († 1829)[1][16]
- Mathias Anton Offermann (1737–1802) + 1764 Amalie Eichholz (1736–1810)
Podnikatelská činnost rodiny Offermannových
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Brno%2C_Dornych_%281906%29.jpg/220px-Brno%2C_Dornych_%281906%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Brno_-_ul._%C3%9Azk%C3%A1%2C_OD_Tesco_obr1.jpg/220px-Brno_-_ul._%C3%9Azk%C3%A1%2C_OD_Tesco_obr1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Brno%2C_Ba%C5%A1ty%2C_Offermann%C5%AFv_d%C5%AFm_%282022-06-26%3B_01%29.jpg/220px-Brno%2C_Ba%C5%A1ty%2C_Offermann%C5%AFv_d%C5%AFm_%282022-06-26%3B_01%29.jpg)
Marie Elisabeth Offermannová (1766-1837) jako žena ani Johannovi nezletilí synové nesměli vlastnit živnost. V roce 1793 proto převzal formálně vedení firmy Johannův bratr Mathias Anton (1737-1802), prakticky však řídila podnik Johannova vdova až do plnoletosti syna Karla (nar. 1792).[17] Když Karl Offermann převzal v roce 1814 vedení firmy, byl se 100 tkalcovskými stavy (po Mundym a Biegmannovi) třetím největším mezi tehdy asi 15 známými soukeníky v Brně. Zaměstnával asi 2000 lidí, z toho 1700 přadlen. (V brněnském soukenictví bylo celkem zaměstnáno cca 11 000 lidí, v provozu bylo 700 ručních stavů).[4] Provoz Offermannovy manufaktury se modernizoval např. instalacemi: v roce 1803 s 13 postřihovacími stroji (patent bratrance Karla Alexandra[3]), 1807 jednou spřádací soupravou (mykadla, předpřádání a 3 dopřádací stroje spinning jenny[3]), parní turbínou na pohon strojů (v roce 1824) a prvních mechanických tkacích strojů (1851).
Asi od roku 1869 vedl podnik Karl Julius (nar. 1820). Po jeho smrti v roce 1894 se z firmy stala komanditní společnost.[18] Řízení podniku převzal společník Isidor Butschowitzer. Karl (nar. 1850), Alfred (nar. 1853) a Edwin (nar. 1861), Offermannové z poslední generace byli na činnosti podniku zúčastněni jen zděděným kapitálem.[19] Na začátku 20. století bylo v provozu asi 200 tkacích strojů s víc než 500 zaměstnanci.[20]
Po rozpadu rakousko-uherské monarchie nastaly velmi nepříznivé podmínky pro textilní podnikání (značně snížené možnosti odbytu zboží, investiční politika československé vlády). U Offermannů se stav hospodaření zhoršil natolik, že v roce 1928 firma skončila v insolvenci.[19]
Veřejná a sociální činnost Offermannových
Offenmannové byli v roce 1863 rakouským císařem povýšeni do šlechtického stavu a od roku 1874 se směli jmenovat Freiherr von Offermann.[19]
Sociální výhody zaměstnanců firmy byly po celou dobu její existence nadprůměrné. Offermannové byli ve všech generacích aktivně činní v brněnské evangelické obci.
Karl Offermann (nar. 1892) byl ředitelem brněnských zahrad a zasloužil se zejména o zvelebení městských parků.[18]
Odkazy
Reference
- ↑ a b Brněnští podnikatelé [online]. Internetová encyklopedie dějin Brna, 2020 [cit. 2021-04-05]. Dostupné online.
- ↑ Johann Heinrich Offermann. Eifel-Mosel Zeitung. 19. November 2014. Dostupné online.
- ↑ a b c Počátky strojního předení vlny [online]. Brněnská univerzita, 1981 [cit. 2021-03-05]. Dostupné online.
- ↑ a b Mainuš: Vlnařské manufaktury ve druhé polovině 18. století, Státní pedagogické nakladatelství 1960, digit. 2013, str. 109-137
- ↑ Rodokmen Wilhelm Offermann [online]. H.C. Scheibler / K. Wülfrath, Westdeutsche Ahnentafeln, Weimar 1939, S. 344 G. Krings, Ortsfamilienbuch, Imgenbroich 2010, S. 256, 262 [cit. 2023-07-27]. Dostupné online.
- ↑ Betrachtung der Geschichte Gattendorfs in einzelnen Themen: Der Verlust der Herrschaft Gattendorf, Seite 196–200. Gattendorfer Rückblicke, Band 4/2008, Verein zur Erforschung der Ortsgeschichte von Gattendorf [online]. [cit. 2023-06-17]. Dostupné online.
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der freiherrlichen Häuser, Svazek 26, Seite 221: Freiherr von Fries.
- ↑ Joseph Freiherr Laminet von Arztheim. geni_family_tree [online]. 1807-12-14 [cit. 2023-06-17]. Dostupné online.
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der freiherrlichen Häuser: zugleich Adelsmatrikel der im Ehrenschutzbunde des Deutschen Adels vereinigten Verbande. [s.l.]: Julius Perthes Dostupné online. (německy)
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der freiherrlichen Häuser: zugleich Adelsmatrikel der im Ehrenschutzbunde des Deutschen Adels vereinigten Verbande. [s.l.]: Julius Perthes Dostupné online. (německy)
- ↑ Notizenblatt des Vereines für die Geschichte Mährens und Schlesiens. Brünn: Verlag des Vereines für die Geschichte Mährens und Schlesiens, 12.1894, 1894(12), s. [93].
- ↑ Brünner Morgenpost: Beilage zur Brünner Zeitung, Sa 3. April 1875, Nr. 75, Seite 298
- ↑ Graf Arthur Maria von Pachta, Freiherr von Rayhofen. geni_family_tree [online]. 1884-08-15 [cit. 2023-06-17]. Dostupné online.
- ↑ Georgine von Studnitz. geni_family_tree [online]. 1939-07-05 [cit. 2023-06-17]. Dostupné online.
- ↑ Freifrau Baronin Olga Eugenie Adeline Rosemarie Offermann. geni_family_tree [online]. 1966-07-27 [cit. 2023-06-17]. Dostupné online.
- ↑ Kateřina Tučková, Andrea Březinová, Tomáš Zapletal: Fabrika. Příběh textilních baronů z moravského Manchesteru, Host, 18. 8. 2020, strana 1.
- ↑ Mährisches Manchester [online]. Radio Prague International, 2020-02-15 [cit. 2021-04-05]. Dostupné online. (německy)
- ↑ a b Podnikatel Offermann: Vlnař i zahradník [online]. euro, 2009-09-04 [cit. 2021-04-05]. Dostupné online.
- ↑ a b c Offermann, von [online]. Deutsche Biographie, 2021-03-27 [cit. 2021-04-05]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Offermann, Karl jun. [online]. ÖBL, 2003-2020 [cit. 2021-04-05]. Dostupné online. (německy)
Literatura
- MYŠKA, Milan a kolektiv: Historická encyklopedie podnikatelů Čech, Moravy a Slezska, Ostravská univerzita, Ostrava, 2003; s. 325–327 ISBN 80-7042-612-8
Externí odkazy
- Bio na Encyklopedie Brna
- Historie rodu Offermannů
- Karl Offermann