Josef Oswald Wratislav
Josef Oswald Vratislav z Mitrovic | |
---|---|
10. majitel fideikomisu Dírná | |
Ve funkci: 22. června 1897 – 1948/1950 (v roce 1924 byly fideikomisy zrušeny, poté majitel velkostatku) | |
Předchůdce | Eugen František Wratislav z Mitrowicz |
Nástupce | majetek znárodněn, po roce 1989 Maxmilián Josef Wratislav |
Nejvyšší kuchmistr Českého království | |
Ve funkci: 22. června 1897 – 1918 | |
Předchůdce | Eugen František Wratislav z Mitrowicz |
Nástupce | monarchie zanikla |
C. k. komoří | |
Ve funkci: 1908 – 1918 | |
Nástupce | monarchie zanikla |
Narození | 21. května 1883 Dírná Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 5. června 1966 (ve věku 83 let) Dírná Československo ![]() |
Místo pohřbení | Starý hřbitov v Dírné |
Titul | ![]() |
Choť | (1909) Thea Josefa, roz. Thun-Hohensteinová (1884–1978) |
Rodiče | Eugen František Wratislav z Mitrowicz (1855–1897) a Ernestina, roz. Thun-Hohensteinová (1858–1948) |
Děti | Maximilian Josef (1917–2002) Arnošt Josef Wratislav (1922–?) |
Příbuzní | děd: František Adam Wratislav z Mitrowicz (1823–1858) babička: Rosalie ze Sporcku (1833–1909) děd: Josef Osvald I. z Thun-Hohensteinu (1817–1883) babička: Johanna ze Salm-Reifferscheidt-Hainspachu (1827–1892) |
Sídlo | Zámek Dírná |
Zaměstnání | velkostatkář |
Náboženství | římskokatolické |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Josef Oswald Wratislav z Mitrovic, také z Mitrowicz[pozn. 1] (21. května 1883 Dírná – 5. června 1966 Dírná)[1] byl český šlechtic z hraběcího rodu Wratislavů z Mitrovic, majitel statku Dírná a signatář Národnostního prohlášení české šlechty. Po komunistickém puči v roce 1948 mu byl znárodněn majetek.
Život
Narodil se jako první syn Eugena Františka Wratislava z Mitrowicz (1855–1897) a jeho manželky Ernestiny, roz. z Thun-Hohensteinu (1858–1948).
Jeho fideikomis, který byl ustanoven v roce 1712 Janem Václavem Wratislavem z Mitrowicz (1670–1712) a které byl upraven o dva roky později,[3] zasáhla pozemková reforma. Před reformou tvořily jeho majetek dvory s příslušenstvím: Dírná, Zálší – Horní, Závsí – Biskup, Mezná, Nová Ves, Chotěmice, dále pivovar, mlýn a pila v Dírné, lihovary v Dírné a Myslkovicích, cihelny v Mezné a v Krnsku. K tomu se řadily Wratislavský palác na Tržišti na Malé Straně v Praze, rodový zámek v Dírné, zámek v Myslkovicích a Krnsku, ke každému z nich patřila zahrada. Vedle fideikomisního majetku vlastnil i alodiální dvory s příslušenstvím: Krnsko, Řehnice, Myslkovice a Roudná.[4]
Po pozemkové reformě vlastnil 2027[4] (nebo přibližně 2200[5]) hektarů půdy, tři lesní revíry, několik rybníků, zámky Dírná a Myslkovice, Vratislavský palác v Praze, pivovar v Dírné, dvě cihelny, dva pivovary, pilu, mlýn a elektrárnu.[5] V roce 1948 jim představitelé komunistického režimu na základě druhé pozemkové reformy zmenšili majetek na 50 hektarů půdy v Závsí, ze kterého nakonec zůstalo jen 36 hektarů. Nadále směli bydlet na zámku. V březnu 1950 jim byl zabaven i zbylý majetek, půda byla přičleněna ke Státnímu statku Táboře.[5] Ze zámku se museli vystěhovat. Deset členů rodiny se muselo nastěhovat do tří místností v bývalém pivovaru.[6] Už 30. prosince 1949 jim finanční referát příslušného ONV vydal výměr na dávku z majetku ve výši přes 4 miliony korun a o den později ještě milionářskou daň ve výši tří milionů korun.[7] Rodina většinu částky zaplatila, na doplacení zbytku dlužné částky chodily upomínky až do jeho smrti.[8] Z majetku Wratislavům zůstala budova pro bývalé úředníky panství naproti zámku a zahrada o rozloze jednoho hektaru v Dírné.[7]
Přehled výměry majetku ve 20. letech 20. století v hektarech[4] | |||
---|---|---|---|
Celkem | Fideikomis | Alodiál | |
Před pozemkovou reformou | 3292 | 2406 | 886 |
Po pozemkové reformě | 2027 |
V roce 1950 byl syn Maxmilián vzat do vazby na dobu více než čtyř měsíců.
Josef Oswald zemřel 5. června roku 1966 v Dírné a byl pohřben na tamním Starém hřbitově.[9]
Rodina
V Povo u Trenta (Tridentu) se 28. září 1909 oženil s hraběnkou Theou Josefou z Thun-Hohensteinu (2. 5. 1884 Trento – 18. 4. 1978 Dírná), dcerou Sigmunda hraběte z Thun-Hohensteinu a jeho manželky Marie hraběnky Sardagna von Neuburg. Manželka Thea byla od roku 1909 dámou Řádu hvězdového kříže. Narodily se jim následující děti:[10]
- 1. Arnoštka Evženie (Ernestina Eugenie; 2. 5. 1912 Dírná – 8. 4. 2006)
- 2. Marie Josefa (28. 5. 1914 Dírná –23. 11. 2006 Praha)
- ⚭ (2. 8. 1937 Praha) Arthur Mensdorff-Pouilly (4. 11. 1900 Chotělice – 18. 4. 1965 Praha)
- 3. Johanna (18. 3. 1916 Dírná – 18. 6. 1999 Dírná)
- 4. Maxmilián Josef (5. 11. 1917 Dírná – 7. 4. 2002 Dírná)
- ⚭ (25. 9. 1947 Český Šternberk) Karolina Sternbergová (6. 11. 1924 Praha – 10. 7. 2021 Dírná)
- 5. Thea (Dorota; 15. 8. 1919 Dírná – 3. 1. 1985 Dírná), handicapovaná[11]
- 6. Arnošt Josef (22. 9. 1922 – ?)
- ⚭ (2. 5. 1953 New Plymouth, Nový Zéland) Judith Revfy de Jaszjakohalma (24. 7. 1928 – ?)
Odkazy
Poznámky
- ↑ Forma jména není jednoznačně ustálená a kolísá. Zjednodušeným pravopisem se uvádí Vratislav z Mitrovic, německy Wratislaw von Mitrowitz, po vzniku Československa se mnoho českých šlechtických rodů přihlásilo ke starému spřežkovému pravopisu, zde by tedy mělo být Wratislav z Mitrowicz,[1] avšak rodina na parte ve 20. století uvádí Wratislav z Mitrovic, Petr Mašek se přiklonil k variantě Wratislav z Mitrowic.[2]
Reference
- ↑ a b POUZAR, Vladimír; MAŠEK, Petr; MENSDORFF-POUILLY, Hugo; POKORNÝ, Pavel R. Almanach českých šlechtických rodů 2017. [Brandýs nad Labem]: Martin, 2016. 512 s. ISBN 978-80-85955-43-9. S. 475. Dále jen Almanach českých šlechtických rodů 2017.
- ↑ MAŠEK, Petr. Modrá krev. Minulost a přítomnost 445 šlechtických rodů v českých zemích. 3. upravené. vyd. Praha: Mladá Fronta, 2003. 332 s. ISBN 80-204-1049-X. S. 306.
- ↑ PLECEROVÁ, Jana. Maxmilián Wratislav, Wratislavové z Mitrovic a jejich panství Dírná. Praha, 2006 [cit. 2022-12-05]. 93 s. Diplomová práce. Univerzita Karlova, Pedagogická fakulta, Katedra didaktiky a dějin dějepisu. Vedoucí práce Bohdan Zilynskyj. s. 46. Dále jen Maxmilián Wratislav, Wratislavové z Mitrovic a jejich panství Dírná. Dostupné online.
- ↑ a b c Maxmilián Wratislav, Wratislavové z Mitrovic a jejich panství Dírná, s. 49
- ↑ a b c VOTÝPKA, Vladimír. Příběhy české šlechty. 3. vyd. Praha a Litomyšl: Paseka, 2002. 408 s. ISBN 80-7185-507-3. S. 175. Dále jen Příběhy české šlechty.
- ↑ Příběhy české šlechty, s. 170
- ↑ a b Příběhy české šlechty, s. 176
- ↑ Příběhy české šlechty, s. 185
- ↑ Maxmilián Wratislav, Wratislavové z Mitrovic a jejich panství Dírná, s. 21
- ↑ Almanach českých šlechtických rodů 2017, s. 476
- ↑ Maxmilián Wratislav, Wratislavové z Mitrovic a jejich panství Dírná, s. 57