Karl Ernst Waldstein-Wartenberg
JUDr. Karl Ernst hrabě z Waldstein-Wartenbergu | |
---|---|
Hlava rodu Waldstein-Wartenberg | |
Ve funkci: 20. června 1930 – 4. srpna 1985 | |
Předchůdce | Adolf Arnošt z Waldstein-Wartenbergu |
Nástupce | Ernst Adolf Waldstein-Wartenberg |
Majitel velkostatku Mnichovo Hradiště | |
Ve funkci: 20. června 1930 – 1945 | |
Předchůdce | Adolf Arnošt z Waldstein-Wartenbergu |
Nástupce | majetek zkonfiskován |
Stranická příslušnost | |
Členství | Sudetoněmecká strana |
Vojenská služba | |
Služba | Rakousko-Uhersko![]() |
Narození | 31. října 1897 Vídeň Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 4. srpna 1985 (ve věku 87 let) Vídeň Rakousko ![]() |
Titul | ![]() |
Choť | (1920) Marie Johanna, roz. Kinská (1900–1976) |
Rodiče | Adolf Arnošt z Waldstein-Wartenbergu (1868–1930) a Sophie z Hoyos-Sprinzensteinu (1874–1922) |
Děti | Ernst Adolf (1925–2019) Karl Albrecht / Páter Angelus (1931–2023) |
Příbuzní | bratr: Josef Alfred Waldstein-Wartenberg (1899–1952) strýc: Arnošt Karel z Waldstein-Wartenbergu (1849–1913) teta: Františka z Thun-Hohensteinu (1852–1894) sestřenice: Josefina z Waldstein-Wartenbergu, provd. z Lambergu (1877–1941) strýc: Josef Osvald II. z Thun–Hohenstein-Salm-Reiffersheidtu (1849–1913) strýc: Reinhard z Neippergu (1856–1919) švagr: Oldřich Ferdinand Kinský (1893–1938) vnuk: Carl Albrecht Waldstein-Wartenberg (* 1958) děd: Arnošt František z Waldstein-Wartenbergu (1821–1904) babička: Marie Leopoldina ze Schwarzenbergu (1833–1909) praděd: Kristián Vincenc z Waldstein-Wartenbergu (1794–1858) prababička: Marie Františka z Thun-Hohensteinu (1793–1861) praděd: Jan Adolf II. ze Schwarzenbergu (1799–1888) prababička: Marie Eleonora z Liechtensteinu (1812–1873) |
Alma mater | Právnická fakulta Německé univerzity v Praze |
Náboženství | římskokatolické |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Karl Ernst Waldstein-Wartenberg (celým jménem německy Karl Ernst Maria Josef Adolph Anton Benediktus Felicitas Graf von Waldstein-Wartenberg; česky Karel Arnošt z Waldstein-Wartenbergu, případně Valdštejn-Vartenberk, 31. října 1897 Vídeň – 4. srpna 1985 Vídeň)[1] byl český šlechtic z mnichovohradišťské linie rodu Waldstein-Wartenberg, politik a majitel velkostatku Mnichovo Hradiště. V letech 1930–1985 byl hlavou rodu.[2] V roce 1945 mu byl v Československu zkonfiskován majetek na základě Benešových dekretů.
Původ a kariéra
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/POL_COA_Waldstein.svg/220px-POL_COA_Waldstein.svg.png)
Narodil se jako syn Adolfa Arnošta hraběte z Waldstein-Wartenbergu (1868–1930) a jeho ženy Sophie z Hoyos-Sprinzensteinu (1874–1922). Měl bratra Josefa Alfreda (1899–1952), který zůstal svobodný.
V roce 1915 si odbyl povinnou vojenskou službu jako tzv. jednoroční dobrovolník u pluku v Krakově.[3] Absolvoval důstojnickou zkoušku, v níž skončil jako druhý nejlepší, úspěšně složil válečnou maturitu a narukoval k jezdecké dělostřelecké divizi č. 7 v Rumunsku.[3] Vystudoval práva.[4][3] S přáteli podnikl let vzducholodí Graf Zeppelin přes Švýcarsko.[4]
Hlásil se k německé národnosti. V roce 1935 se stal členem Sudetoněmecké strany a v roce 1938 za ni kandidoval ve volbách do zastupitelstva v Doksech na čtvrtém místě. Z této pozice přivítal připojení Sudet k nacistickému Německu. Ve stejné straně byl i jeho švagr Oldřich Ferdinand Kinský (1893–1938), který organizoval společenský program Runcimanovy mise v Československu.[4][5] Po odstoupení československého pohraničí Německu získal říšskoněmeckou státní příslušnost.[5] Platila pro něj povinnost bojovat v řadách wehrmachtu, ale jako nepostradatelná osoba v zemědělství (Uk-Stellung) nebyl válečně nasazen.[6]
Po válce byl zatčen a odsouzen za členství ve zločinecké organizaci Nacionálněsocialistického svazu letců (Nationalsozialistisches Fliegerkorps, NSFK). Do vazby nastoupil 14. května 1945.[6] Tato organizace navazovala na Svaz německých letců (Verband deutscher Flieger), kterému Waldstein v letech 1934–1938 předsedal. Mimořádný lidový soud v České Lípě za kolaboraci vyřkl 30. dubna 1946 verdikt jednoho roku odnětí svobody, nucených prací, ztráty cti a ztráty majetku. Nebyla mu však prokázána propagace a podpora Sudetoněmecké strany a NSDAP. Polehčující okolností bylo, že u svých zaměstnanců nečinil rozdíl mezi Němci a Čechy a podporoval i české instituce.[7][6]
Po propuštění s rodinou, která do té doby pobývala na zámku Kozel, odcestoval do Rakouska.[7]
Majetek
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/NIMG_9547-2.jpg/220px-NIMG_9547-2.jpg)
Jako jeho otec se snažil zvrátit pozemkovou reformu.[3] Po otci zdědil v roce 1930 statky Mnichovo Hradiště, Doksy, Bělá pod Bezdězem, Šťáhlavy a Valdštejnský palác v Praze, které byly zbytkem v roce 1924 zrušeného valdštejnského svěřenství okleštěného pozemkovou reformou. Jednalo se o přibližně 20 tisíc hektarů pozemků. Majetkově se nejprve vyrovnal se svým bratrem Josefem Alfredem. Ten se za jednorázovou sumu 120 tisíc korun, volný byt ve Valdštejnském paláci v Praze a doživotní rentu 24 tisíc ročně vzdal podílu na dědictví.[4]
Pobýval především na zámku v Doksech, léto však rodina často trávila na zámku Kozel.[4]
Na hřbitově v Doksech nechal v letech 1931–1933 zbudovat Valdštejnskou kapli, u které byli pohřbeni jeho rodiče Adolf a Sophie a v roce 2019 také jeho syn Ernst Adolf.[8]
V roce 1934 u příležitosti třísetletého výročí zavraždění Albrechta z Valdštejna (1583–1634) nechal zhotovit nástěnný náhrobník z červenorůžového sliveneckého mramoru s bronzovým reliéfem Valdštejnova poprsí do kaple sv. Anny v Mnichově Hradišti, kde byl vojevůdce pochován.[9]
V roce 1943 byla část zámku v Doksech zabrána pro účely služebního sídla šéfa bezpečnostní policie (Sicherheitspolizei) a bezpečnostní služby (Sicherheitsdienst).[7]
Rodina
V Heřmanově Městci se 6. září 1920 oženil s Marií Johannou Kinskou (23. února 1900 Vídeň – 19. ledna 1976 Vídeň), dcerou tehdy už nežijícího Ferdinanda hraběte Kinského z Vchynic a Tetova (1866–1916) a jeho manželky Aglaji, rozené princezny z Auerspergu (1868–1919).[1] Její otec byl majitelem Horažďovic a Moravského Krumlova.[4] Marie Johanna byla dámou Řádu hvězdového kříže.[1] Po svatbě za života otce bydleli na zámku Kozel.[10] Narodilo se jim osm dětí, z toho tři synové:[1]
- 1. Sophie (Žofie; * 28. 7. 1921 zámek Kozel u Šťáhlav)
- 2. Aglae (Aglaja; 6. 10. 1923 Doksy – 31. 1. 1996 Vídeň)
- ∞ (7. 3. 1943 Doksy) Franz Joseph Seilern-Aspang (18. 8. 1914 Lešná)
- 3. Ernst Adolf (Arnošt Adolf; 30. 3. 1925 Doksy – 21. 1. 2019 Vídeň; pohřben ve Waldsteinské hrobce na hřbitově v Doksech), obedienční rytíř maltézského řádu, hlava rodu v letech 1985–2019
- 4. Marie Gabriela (24. 12. 1926 Dosky – 8. 4. 1978 Salcburk)
- ∞ (29. 8. 1947 Stein bei Fehring, rozvedeni 1957) Wambola Heinrich Braunbruck (17. 11. 1919 Salcburk – 23. 3. 1990 Fribourg, Švýcarsko)
- 5. Theresia (Terezie; * 8. 7. 1929 zámek Kozel u Šťáhlav)
- ∞ (24. 10. 1957 Mariazell) Leo Prüller (* 5. 11. 1928 Reinsberg, Dolní Rakousy)
- 6. Karl Albrecht (Karel Albrecht) / Páter Angelus O. S. B. (13. 1. 1931 Doksy – 27. 12. 2023 Tutzing, pohřben pod Pamětní kaplí v klášteře Ettal[11]), benediktinský mnich v klášteře Ettal
- 7 Franz (František; 12. 9. 1934 – 14. 9. 1934; pohřben ve Waldsteinské hrobce na hřbitově v Doksech)
- 8. Marie Elisabeth (Marie Alžběta; 19. 10. 1936 Doksy – 1. 11. 2010 Vídeň)
- ∞ (3. 1. 1970 Vídeň) John Reginald Underdown Page (13. 9. 1920 Knebworth, Anglie – 11. 1. 1995 Vídeň)
Syn Ernst Adolf se po Sametové revoluci pokusil o podnikatelský projekt na severu Čech v místech, které si do roku 1991 uzurpovala sovětská armáda.[12] Usiloval také o restituce.[13][14] Vnuk Carl Albrecht Waldstein-Wartenberg (* 1958) se vrátil s rodinou po listopadu 1989 zpět do Česka, získal české občanství a v letech 1997–2005 měl sídlo na zámku v Zalužanech.[15]
Vývod z předků
Arnošt Filip z Valdštejna | ||||||||||||
Kristián Vincenc z Waldstein-Wartenbergu | ||||||||||||
Antonie Desfoursová | ||||||||||||
Arnošt František z Waldstein-Wartenbergu | ||||||||||||
Antonín Josef z Thun-Hohensteinu | ||||||||||||
Marie Františka z Thun-Hohensteinu | ||||||||||||
Marie Tereza Vratislavová z Mitrovic | ||||||||||||
Adolf Arnošt z Waldstein-Wartenbergu | ||||||||||||
Josef II. ze Schwarzenbergu | ||||||||||||
Jan Adolf II. ze Schwarzenbergu | ||||||||||||
Pavlína Karolína z Arenbergu | ||||||||||||
Marie Leopoldina ze Schwarzenbergu | ||||||||||||
Mořic Josef z Lichtenštejna | ||||||||||||
Eleonora Marie z Lichtenštejna | ||||||||||||
Leopoldina Esterházyová z Galanty | ||||||||||||
Karel Arnošt z Valdštejna-Wartenbergu | ||||||||||||
Jan Arnošt Hoyos | ||||||||||||
Jindřich Alfons z Hoyos-Sprinzensteinu | ||||||||||||
Maria von Schlabrendorf | ||||||||||||
Arnošt Karel z Hoyos-Sprinzensteinu | ||||||||||||
Karel Antonín Zichy | ||||||||||||
Felicitas Zichyová | ||||||||||||
Juliana Feštetićová z Tolny | ||||||||||||
Sophia z Hoyos-Sprinzensteinu | ||||||||||||
Jan Karel z Paaru | ||||||||||||
Karel Boromejský z Paaru | ||||||||||||
Marie Aloisie Guidobaldina z Cavriani | ||||||||||||
Eleonora Ida Paarová | ||||||||||||
Jan I. z Lichtenštejna | ||||||||||||
Ida Leopoldina Žofie z Lichtenštejna | ||||||||||||
Marie Josefa z Fürstenbergu-Weitry | ||||||||||||
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d POUZAR, Vladimír; MAŠEK, Petr; MENSDORFF-POUILLY, Hugo; POKORNÝ, Pavel R. Almanach českých šlechtických rodů 2017. [Brandýs nad Labem]: Martin, 2016. 512 s. ISBN 978-80-85955-43-9. S. 431.
- ↑ Waldstein – základní údaje [online]. Historická šlechta [cit. 2021-11-23]. Dostupné online.
- ↑ a b c d UHLÍKOVÁ, Kristina (ed.); JELÍNKOVÁ HOMOLOVÁ, Dita; CÍSAŘOVÁ, Jitka; UHLÍK, Jan. Šlechtická sídla ve stínu prezidentských dekretů. Praha: Artefactum, 2017. 232 s. ISBN 978-80-86890-96-8. S. 165. Dále jen Šlechtická sídla ve stínu prezidentských dekretů.
- ↑ a b c d e f NAČERADSKÁ, Petra. Po stopách Valdštejnů. Praha: Národní památkový ústav, Územní památková správa v Praze, 2020. 168 s. ISBN 978-80-7480-152-5. S. 152. Dále jen Po stopách Valdštejnů.
- ↑ a b Šlechtická sídla ve stínu prezidentských dekretů, s. 166
- ↑ a b c Šlechtická sídla ve stínu prezidentských dekretů, s. 167
- ↑ a b c Po stopách Valdštejnů, s. 153
- ↑ MAUSEROVÁ, Renata. V Doksech našel svůj poslední odpočinek Ernst Waldstein-Wartenberg. Zpravoda města Bělá pod Bezdězem. Roč. 2019, čís. 3, s. 8. Dostupné online [cit. 2021-11-24].
- ↑ Po stopách Valdštejnů, s. 151
- ↑ Po stopách Valdštejnů, s. 149
- ↑ Benediktinerpater Angelus Waldstein-Wartenberg (91) verstorben [online]. Bistum Dresden Meissen, 2024-01-02 [cit. 2024-05-05]. Dostupné online. (německy)
- ↑ MAŠEK, Petr. Modrá krev. Minulost a přítomnost 445 šlechtických rodů v českých zemích. 3. upravené. vyd. Praha: Mladá Fronta, 2003. 332 s. ISBN 80-204-1049-X. S. 296.
- ↑ KUCHYŇOVÁ, Zdeňka. Ernst Waldstein-Wartenberg se chce soudit o majetek na Mostecku [online]. Český rozhlas, 2004-09-28 [cit. 2021-11-18]. Dostupné online.
- ↑ Stát vyhrál spor s potomkem Valdštejnů o pozemky na Malé Straně [online]. Úřad pro zastupování státu ve věcech majetkových, 2016-10-07 [cit. 2021-11-23]. Dostupné online.
- ↑ Zámek [online]. Obec Zalužany [cit. 2021-11-23]. Dostupné online.
Literatura
- NAČERADSKÁ, Petra. Po stopách Valdštejnů. Praha: Národní památkový ústav, Územní památková správa v Praze, 2020. 168 s. ISBN 978-80-7480-152-5.
Externí odkazy
- Rodokmen na stránkách genealogy.euweb.cz (Miroslav Marek)
- Rodokmen s erby na stránkách Roskildes Historie (dánsky)