Lea Rabinová
Lea Rabinová לאה רבין | |
---|---|
![]() Lea Rabinová s rodinou se po pohřbu svého manžela setkala s Billem a Hillary Clintonovými. | |
Rodné jméno | Lea Schlossbergová |
Narození | 28. dubna 1928 Königsberg, Svobodný stát Prusko, Výmarská republika |
Úmrtí | 12. listopadu 2000 (ve věku 72 let) Petach Tikva, Izrael |
Příčina úmrtí | karcinom plic |
Místo pohřbení | Herzlova hora, Jeruzalém |
Povolání | aktivistka, politička a mírová aktivistka |
Ocenění | Buber-Rosenzweigova medaile (1998) |
Choť | Jicchak Rabin |
Děti | Dalia (* 1950) Juval (* 1956) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lea Rabinová (hebrejsky לאה רבין, rodným jménem Lea Schlossbergová; 28. dubna 1928 – 12. listopadu 2000) byla mírová aktivistka a vdova po izraelském ministerském předsedovi Jicchaku Rabinovi, který byl zavražděn v roce 1995.
Biografie
Narodila se v Königsbergu ve Východním Prusku (dnešní Kaliningrad, Rusko) a v roce 1933 podnikla se svou rodinou aliju do britské mandátní Palestiny, kde vyrůstala v Tel Avivu.[1] Se svým budoucím manželem Jicchakem se znala již od svých patnácti let, kdy se o ní v roce 1944 začal ucházet.[2] Nejprve studovala učitelství, ale posléze se stala reportérkou novin elitní úderné jednotky Palmach.[3] Za Jicchaka se provdala 23. srpna 1948 během druhého příměří izraelské války za nezávislost.[2] Společně se jim narodily dvě děti, dcera Dalia (* 1950) a syn Juval (* 1956).[4] Dalia byla v parlamentních volbách v roce 1999 zvolena poslankyní Knesetu za Stranu středu, později Novou cestu a Stranu práce (strana jejího otce) a zastávala funkci náměstkyně ministra obrany.[5]
Manželka premiéra
Poprvé se její manžel Jicchak stal premiérem v roce 1974, když rezignovala Golda Meirová.[3] V březnu 1977, tedy v době, kdy Izrael směřoval k předčasným parlamentním volbám, do kterých měl jít Jicchak Rabin jako vůdce strany Ma'arach, odhalil novinář deníku Haaretz skutečnost, že Rabinova manželka Lea má v zahraničí dolarový účet z dob, kdy byl Rabin velvyslancem ve Spojených státech. Podle tehdejších zákonů sice bylo pro Izraelce žijící v zahraničí legální mít takový účet, nebylo to však možné pro Izraelce žijící v Izraeli (šlo tedy o čtyři roky, kdy byl účet ilegální).[pozn 1] Počátkem dubna byla Lea Rabinová souzena za porušení izraelských zákonů a Rabin následně rezignoval na post předsedy strany a kandidáta na premiéra. Dne 17. dubna byla Lea Rabinová odsouzena „k pokutě ve výši desetinásobku nejvyšší částky na účtu.“[8][pozn 2]
Podruhé se její manžel stal premiérem ve volbách v roce 1992.[9] Ve své funkci se výrazným způsobem zasadil o schválení historicky prvních mírových dohod s palestinskou reprezentací, a to v podobě mírových dohod z Osla, díky nimž vznikla Palestinská samospráva. Za jeho mírové úsilí mu byla v roce 1994, společně s Šimonem Peresem a Jásirem Arafatem, udělena Nobelovu cenu míru.[10] Jeho promírové aktivity a územní ústupky v rámci mírových jednání však rozdělily izraelskou společnost. Mezi jádro tvrdých odpůrců Rabinovy politiky, kam se řadila především izraelská pravice a radikální náboženské kruhy, patřil i ortodoxní izraelský student Jigal Amir, který na Rabina v roce 1995 spáchal atentát na velké mírové demonstraci a smrtelně jej zranil třemi výstřely z pistole.[11] Svým zraněním Rabin po převozu do nemocnice podlehl. I po Rabinově smrti zůstala Lea Rabinová aktivní jako mírová aktivistka.[12] V roce 1997 vydala knihu pamětí svého manžela, která vyšla pod názvem Rabin: Our Life, His Legacy.
„ | Ztratili jsme drahého přítele a na Blízkém východě ztratili přítele míru, avšak práce, které společně s Jicchakem zasvětili svůj život musí a bude pokračovat. | “ |
— Bill Clinton, v reakci na smrt Ley Rabinové[13] |
V premiérských volbách v roce 1996 podporovala Šimona Perese a v předvolební kampani vyzývala Izraelce, aby pro něj hlasovali, aby smrt jejího manžela „nebyla zbytečná.“[14] Po Peresově prohře vyjádřila zklamání nad výhrou Benjamiana Netanjahua, kterého již dříve kritizovala za vytváření nenávistné atmosféry, která vedla ke smrti jejího manžela.[3] V následujících premiérských volbách v roce 1999 podporovala Ehuda Baraka. Během jeho funkčního období však na něj změnila názor.[3] Stalo se tak zejména proto, že v rámci mírových jednání navrhl územní kompromis v Jeruzalémě.
Lee Rabinové byl diagnostikován karcinom plic a zemřela v roce 2000 v Petach Tikvě ve věku 72 let. Její smrt přišla jen několik dní po pátém výročí manželovy smrti.[15]
Dílo
- Rabin: Our Life, His Legacy. [s.l.]: G. P. Putnam's Sons, 1997. 320 s. Dostupné online. ISBN 0-399-14217-7. (anglicky)
Odkazy
Poznámky
- ↑ Šlo pravděpodobně o opatření ministerstva financí, které mělo souvislost s dlouhodobou ekonomickou krizí, která Izrael zatěžovala. Podle jiného zdroje bylo pro Izraelce zakázáno vlastnit bankovní účet v zahraničí nebo v cizí měně, jehož hodnota by přesahovala 450 dolarů.[6] Tento zákon se však nevztahoval na izraelské diplomaty v zahraničí v době jejich zahraničního působení. Po jeho skončení by dotyčná osoba pro takový účet musela mít udělenu výjimku od ministerstva financí.[7]
- ↑ Gilbert (2002) v souvislosti s výší účtu uvádí: „Nebyl to velký účet, suma na něm nikdy nepřekročila 20 000 dolarů, a v době, kdy jej chtěla zrušit (Lea Rabinová), na něm byly 2000 dolarů.“[8]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Leah Rabin na anglické Wikipedii.
- ↑ Leah Rabin Z"L 1928-2000 [online]. Židovská agentura [cit. 2010-03-07]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-09-05. (anglicky)
- ↑ a b HOROVITZ, David Phillip. Shalom, Friend: The Life and Legacy of Yitzhak Rabin. New York: Newmarket Press, 1996. Dostupné online. ISBN 978-1557042873. S. 34. (anglicky)
- ↑ a b c d Leah Rabin: Israeli figurehead [online]. BBC, 2000-11-14 [cit. 2010-03-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Prime Minister Yitzhak Rabin [online]. Úřad ministerského předsedy Státu Izrael [cit. 2010-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Dalia Rabin-Pelosoff [online]. Ministerstvo zahraničních věcí Státu Izrael, 2002-07-28 [cit. 2010-03-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ חשבון הדולרים [online]. The7Eye.org.il, 2008-02-13 [cit. 2010-02-04]. Dostupné online. (hebrejsky)
- ↑ SEGAL, Ze'ev; BENDOR, Ariel. Coming full circle [online]. Haaretz [cit. 2010-02-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b GILBERT, Martin. Izrael: Dějiny. Praha: BB Art, 2002. 668 s. ISBN 80-7257-740-9. S. 467.
- ↑ ČEJKA, Marek. Izrael a Palestina - Minulost, současnost a směřování blízkovýchodního konfliktu. 1. vyd. Praha: Barrister & Principal, 2005. 305 s. ISBN 80-903333-9-7. S. 186.
- ↑ 1994 Nobel Prize Laureates [online]. Nobelprize.org [cit. 2010-01-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ČEJKA, Marek. Judaismus a politika v Izraeli. 3. vyd. Brno: Barrister & Principal, 2009. 278 s. ISBN 978-80-87029-39-8. S. 246.
- ↑ Leah Rabin, widow of slain Israeli leader, dies of cancer [online]. CNN, 2000-11-12 [cit. 2007-12-28]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-06-27. (anglicky)
- ↑ GREENBERG, Joel. Leah Rabin, Israeli First Lady and Peace Advocate, Dies at 72 [online]. The New York Times, 2000-11-13 [cit. 2010-03-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Rabin's widow tells Israelis: Vote for Peres [online]. CNN, 1997-05-30 [cit. 2024-08-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ FRANKLIN, David. Leah Rabin dies at 72 [online]. The Jerusalem Post [cit. 2007-12-28]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-05-12. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Lea Rabinová na Wikimedia Commons
- (anglicky) Encyclopædia Britannica – Lea Rabinová
- (anglicky) Santa Clara University – Lea Rabinová Archivováno 20. 4. 2010 na Wayback Machine.
- (anglicky) CNN – Leah Rabin: 'Silent majority' should speak loudly for peace (11/1995)