Leopold Goëss
Leopold hrabě Goëss | |
---|---|
![]() | |
Místodržitel v Terstu (Přímoří) | |
Ve funkci: 1897 – 1904 | |
Předchůdce | Teodoro Rinaldini |
Nástupce | Konrád Hohenlohe |
Zemský prezident v Bukovině | |
Ve funkci: 1897 – 1894 | |
Předchůdce | Franz Krauss |
Nástupce | Friedrich Bourgoignon |
Narození | 28. října 1848 Štýrský Hradec |
Úmrtí | 22. července 1922 (ve věku 73 let) Ebenthal in Kärnten |
Choť | Mariana z Thurn-Valsássiny (od 1889) |
Rodiče | Petr Karel z Goësse a Marie z Welsersheimbu |
Děti | Jan Antonín Duklas z Goëssu Anna z Goëssu Jan Zenon z Goëss |
Příbuzní | Zeno Vinzenz von Goëss (sourozenec) Maria Anna Reichsgräfin von Goëss[1], Franziska z Goëssu[1], Zeno Reichsgraf von Goëss[1], Ulrich Reichsgraf von Goëss[1], Eleonore Reichsgräfin von Goëss[1], Franz Goëss[1], Ernst Friedrich Reichsgraf von Goëss[1], Hemma Reichsgräfin von Goëss[1], Georg Reichsgraf von Goëss[1] a Andreas Reichsgraf von Goëss[1] (vnoučata) |
Profese | politik |
Commons | Goëss (Adelsgeschlecht) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leopold Petr hrabě Goëss (Leopold Peter Graf von Goëss, Freiherr zu Karlsberg, Moosburg und Ebenthal) (28. října 1848, Štýrský Hradec – 22. června 1922, Ebenthal) byl rakousko-uherský politik, státní úředník a velkostatkář. Od mládí působil ve státních službách, svou kariéru završil jako místodržitel v Terstu (1897–1904). Vlastnil několik velkostatků v Korutansku a od roku 1905 byl dědičným členem rakouské Panské sněmovny.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Sankt_Veit_an_der_Glan_Karlsberg_1_Schloss_Karlsberg_16092011_822.jpg/220px-Sankt_Veit_an_der_Glan_Karlsberg_1_Schloss_Karlsberg_16092011_822.jpg)
Pocházel ze starého šlechtického rodu španělského původu (říšský hraběcí titul v rodině od roku 1693). Narodil se jako syn c.k. komořího a guberniálního rady hraběte Jana Petra Goësse (1807–1852), matka Marie Eleonora, rozená hraběnka z Welsersheimbu (1824–1896), byla nejvyšší hofmistryní císařovny Alžběty.[2] Leopold studoval na jezuitské koleji v Kalksburgu a poté práva na vídeňské univerzitě, v roce 1870 vstoupil do státních služeb. Jako úředník působil na různých pozicích ve Štýrsku a Salcburku, krátce také na ministerstvu vnitra a od roku 1878 byl místodržitelským sekretářem v Terstu. V letech 1881–1884 byl okresním hejtmanem v Pule, poté působil deset let na místodržitelství v Korutansku. V letech 1894–1897 byl zemským prezidentem v Bukovině[3] a nakonec v letech 1897–1904 místodržitelem v Terstu.[4] V roce 1905 byl jmenován dědičným členem rakouské panské sněmovny, byl také c.k. tajným radou a komořím. Během svého působení v Terstu získal čestné občanství v několika italských městech.
Rodinné a majetkové poměry
Po svém starším bezdětném bratru Zeno Vincencovi (1846–1911) zdědil rodové statky Gradisch a Gradenegg v Korutanech, již předtím v roce 1891 zdědil po vzdáleném bratranci Janu Antonínovi primogeniturní fideikomis taktéž v Korutanech a spojil tak majetek obou rodových větví. Kromě několika zámků (Ebenthal, Karlsberg, Moosburg) vlastnila rodina také paláce v Klagenfurtu a Štýrském Hradci. Do roku 1918 užíval Leopold také čestnou hodnost dědičného nejvyššího stolníka v Korutanech.
V roce 1889 se na zámku Bleiburg oženil s hraběnkou Marianou Thurn-Valsássinovou (1869–1904), c.k. palácovou dámou, dámou Řádu hvězdového kříže a sestrou rakousko-uherského velvyslance v Rusku Duglase Thurn-Valsássiny (1864–1939). Měli spolu pět dětí.[5]
- 1. Johann Zeno (19. 5. 1890, Klagenfurt am Wörthersee – 17. 9. 1974, zámek Karlsberg, Korutany), manž. 1913 Marie Emma Welser von Welsersheimb (6. 1. 1884, Vídeň – 7. 8. 1972, zámek Karlsberg)
- 2. Johann Anton (31. 1. 1892, Klagenfurt am Wörthersee – 25. 10. 1970, Feldkirchen in Kärnten), manž. 1921 Marie Valerie von Meran (14. 10. 1902, Štýrský Hradec – 2. 2. 1990, Feldkirchen in Kärnten)
- 3. Marie Gabriela (19. 7. 1893, Ebenthal in Kärnten – 23. 10. 1967, Klagenfurt am Wörthersee), manž. 1920 hrabě Franz Xaver Matz z Spiegelfeldu (16. 9. 1891, Sankt Florian – 23. 10. 1967, Klagenfurt am Wörthersee)
- 4. Marie Anna (28. 7. 1895, Ebenthal in Kärnten – 27. 7. 1972, Goldegg am See, Salcbursko), manž. 1917 kníže Alfred z Lippe-Weissenfeldu (26. 5. 1881, Přerov – 14. 3. 1960, Goldegg am See)
- 5. Leopold (12. 8. 1901, Ebenthal in Kärnten – 16. 4. 1936, Sankt Oswald bei Plankenwarth, Štýrsko), manž. 1924 Julia Huszár de Nagybaráthi (12. 3. 1897, Vídeň – 9. 3. 1983, Štýrský Hradec), rozvedli se v roce 1932
Z dalších generací vynikl vnuk Leopold Goëss (1916–2005), který se angažoval ve veřejném životě v Korutanech a byl dlouholetým poslancem rakouské Spolkové rady.
Leopoldův strýc hrabě Zeno Welser z Welsesheimbu (1835–1921) byl dlouholetým rakouským ministrem zeměbrany.
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d e f g h i j Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie für 1882, Vídeň, 1882; s. 42 dostupné online
- ↑ Přehled představitelů státní správy v Bukovině na webu worldstatesmen dostupné online
- ↑ Personální obsazení úřadu místodržitele v Terstu na webu worldstatesmen dostupné online
- ↑ Rodina Leopolda Goësse in: Gothaisches genealogisches Taschenburg der gräflichen Häuser 1922; Gotha, 1922; s. 359–360 dostupné online
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Leopold Petr z Goëssu na Wikimedia Commons
- Leopold Goëss na webu rakouského parlamentu
- Leopold Goëss in: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950