Ludvík Motyčka
Ing. Ludvík Motyčka | |
---|---|
ministr výstavby a stavebnictví ČR (v rámci federace) | |
Ve funkci: 5. prosince 1989 – 31. prosince 1990 | |
Předseda vlády | Petr Pithart |
Předchůdce | Jaroslav Vávra |
Nástupce | ministerstvo zrušeno |
2. předseda Poslaneckého klubu KDU-ČSL | |
Ve funkci: 25. února 1993 – 28. února 1995 | |
Předchůdce | Jan Kasal |
Nástupce | Miloslav Výborný |
poslanec Poslanecké sněmovny PČR | |
Ve funkci: 1. ledna 1993 – 6. června 1996 | |
poslanec České národní rady | |
Ve funkci: 6. června 1992 – 31. prosince 1992 [1] | |
poslanec Federálního shromáždění (SN) | |
Ve funkci: 7. června 1990 – 4. června 1992 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KDU-ČSL |
Narození | 7. července 1932 (92 let) Nedakonice Československo ![]() |
Alma mater | VUT v Brně |
Profese | politik |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Ludvík Motyčka (* 7. července 1932 Nedakonice[2]) byl český a československý politik, po sametové revoluci český ministr stavebnictví a poslanec Sněmovny národů Federálního shromáždění za KDU-ČSL, v 90. letech poslanec České národní rady a Poslanecké sněmovny.
Biografie
Působil jako stavební technik. Z politických důvodů byl v roce 1951 před maturitou vyloučen ze studií na gymnáziu a povolán do vojenských oddílů PTP. V roce 1959 absolvoval Fakultu stavebního inženýrství Vysokého učení technického v Brně. V období let 1960–1989 pracoval na technických postech u podniku Pozemní stavby a Silnice Brno. Od roku 1968 byl členem Československé strany lidové. V 80. letech byl součástí reformního, obrodného křídla v rámci lidové strany. V období let 1982–1989 zastával post předsedy Městského výboru ČSL v Brně. V říjnu 1989 řídil schůzi reformního křídla lidovců v restauraci Savarin v Praze. V květnu 1989 vyslovil na schůzi ČSL veřejně nedůvěru tehdejšímu vedení strany.[3]
Zapojil se pak do průběhu sametové revoluce v Brně, byl členem vedení Občanského fóra.[3] Zastával i vládní posty. V prosinci 1989 se stal českým ministrem výstavby a stavebnictví ve vládě (vláda Františka Pitry a Petra Pitharta). Na tomto postu setrval do zrušení ministerstva v prosinci 1990.[3]
Ve volbách roku 1990 zasedl do české části Sněmovny národů Federálního shromáždění (volební obvod Jihomoravský kraj) za KDU-ČSL. Ve Federálním shromáždění setrval do voleb roku 1992.[4] Ve volbách roku 1992 byl z KDU-ČSL zvolen do České národní rady, která se pak po vzniku samostatné České republiky transformovala do Poslanecké sněmovny, kde setrval až do roku 1996.
V letech 1989–1996 zasedal v předsednictvu KDU-ČSL. V letech 1993–1995 byl předsedou poslaneckého klubu KDU-ČSL.[3]
V senátních volbách roku 1996 kandidoval neúspěšně do horní komory českého parlamentu za senátní obvod č. 58 - Brno-město, coby kandidát KDU-ČSL, ale získal jen necelých 11 % hlasů a nepostoupil do druhého kola.[5]
Odkazy
Reference
- ↑ Do zániku Československa v prosinci 1992, pak ČNR transformována na Poslaneckou sněmovnu samostatné České republiky.
- ↑ Ludvík Motyčka [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-08-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-05.
- ↑ a b c d Sborník k 90. výročí vzniku ČSL [online]. zabreh.kdu.cz [cit. 2012-08-07]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-04.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-08-07]. Dostupné online.
- ↑ Volby do Senátu Parlamentu ČR konané dne 15.11. - 16.11.1996 [online]. volby.cz [cit. 2012-08-07]. Dostupné online.
Externí odkazy
- (česky) Ludvík Motyčka v parlamentu Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine.
Druhá vláda Petra Pitharta | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Předseda vlády | Petr Pithart (jmenován 29. června 1990, OF, později OH) | |||||||||||||||
Členové v den jmenování vlády 29. června 1990 | Milan Lukeš (místopředseda vlády, OF, později OH) • František Vlasák (místopředseda vlády - demise 31. května 1991, OF, později OH) • Antonín Baudyš (místopředseda vlády, KDU-ČSL) • Karel Špaček (financí, OF, později OH) • Leon Richter (spravedlnost – demise 2. ledna 1992, nestraník, později OH) • Bedřich Moldan (životního prostředí – demise 24. ledna 1991, OF) • Jan Vrba (průmyslu, nestraník, později OH) • Vlasta Štěpová (obchodu a cestovního ruchu, OF, později OH) • Bohumil Kubát (zemědělství a výživa, OF, později ODA) • Petr Vopěnka (školství, mládeže a tělovýchovy, KDS) • Tomáš Hradílek (vnitro – demise 14. listopadu 1990, OF) • Milan Horálek (práce a sociálních věcí, OF) • Martin Bojar (zdravotnictví, nestraník) • Milan Uhde (kultury, OF, později ODS) • Ludvík Motyčka (výstavba a stavebnictví – zrušeno 31. prosince 1990, KDU-ČSL) • Bohumil Tichý (státní kontroly – demise 20. června 1991, HSDMS) • Tomáš Ježek (bez portfeje; správy národního majetku a privatizace, OF, později ODA) • Karel Dyba (bez portfeje; hospodářskou politiku a rozvoj, OF, později ODS) • Miroslav Grégr (bez portfeje; strojírenství a elektrotechniky – zrušeno 31. prosince 1990, nestraník) • Jaroslav Šabata (bez portfeje, OF, později OH) | |||||||||||||||
Členové jmenovaní později |
|