Michael von Appel
Michael Ludwig von Appel | |
---|---|
![]() Michael von Appel jako c. k. polní podmaršál (1910, sbírky Kongresové knihovny, USA) | |
Velitel 15. armádního sboru v Sarajevu | |
Ve funkci: 1911 – 1915 | |
Předchůdce | Moritz von Auffenberg |
Nástupce | Vinzenz Fox |
Vojenská služba | |
Služba | Rakousko-Uhersko![]() |
Hodnost | generál pěchoty (1913), polní podmaršál (1908), generálmajor (1904) |
Narození | 21. února 1856 Vídeň |
Úmrtí | 1. února 1915 (ve věku 58 let) Erdevik |
Rodiče | Ludwig Franz Mechtild Appel |
Alma mater | Tereziánská vojenská akademie |
Profese | voják |
Commons | Michael von Appel |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Michael Ludwig von Appel (21. února 1856 Vídeň – 1. února 1915 Erdevik, Srbsko) byl rakousko-uherský generál. V c. k. armádě sloužil jako absolvent vojenské akademie od roku 1877, řadu let strávil v okupované Bosně a Hercegovině, kde byl nakonec velitelem 15. armádního sboru se sídlem v Sarajevu. V roce 1913 dosáhl hodnosti generála pěchoty a na začátku první světové války byl jedním z velitelů na srbské frontě. Vyznamenal se v bitvě na Drině (září 1914), již o necelý půlrok později zemřel na infekční chorobu v polním lazaretu v Srbsku.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/GdI_Michael_Edler_von_Appel_1915_J._Jahudka-transparent.png/220px-GdI_Michael_Edler_von_Appel_1915_J._Jahudka-transparent.png)
Pocházel z rodiny s vojenskou tradicí, byl synem generálmajora Ludwiga von Appela (1809–1875). Studoval vojenskou školu v Sankt Pölten, poté absolvoval Tereziánskou vojenskou akademii ve Vídeňském Novém Městě a v hodnosti poručíka nastoupil službu u 52. pěšího pluku, s nímž se zúčastnil okupace Bosny a Hercegoviny. Později sloužil u posádek v Temešváru a Krakově, v roce 1887 dosáhl hodnosti kapitána. Několik let znovu sloužil u 52. pluku, jako major (1892) se stal šéfem štábu 28. pěší divize v Lublani. V roce 1895 byl jmenován plukovníkem, mezitím byl zařazen do důstojnického sboru generálního štábu ve Vídni a od roku 1896 byl velitelem 34. pěšího pluku v Košicích.[1]
V roce 1904 byl povýšen na generálmajora a v letech 1903–1907 velel četnictvu v okupované Bosně a Hercegovině.[2] V letech 1907–1908 byl krátce velitelem brigády ve Visegrádu a v hodnosti polního podmaršála (1908) byl povolán do Sarajeva, kde byl poté několik let velitelem 1. pěší divize.[3] V listopadu 1911 byl jmenován velitelem 15. armádního sboru v Sarajevu[4][5] a v roce 1913 dosáhl hodnosti generála pěchoty.[6][7] Na začátku první světové války byl se svým sborem začleněn do 6. armády generála Potiorka a zúčastnil se invaze do Srbska. V první fázi bojů překročil řeku Drinu, ale v důsledku rakousko-uherské porážky u Ceru musel zastavit postup a stáhnout se do výchozích pozic. V druhé fázi srbské invaze se vyznamenal v bitvě na Drině,[8] krátce poté ale zemřel na následky infekčního onemocnění v polním lazaretu v Erdeviku v Srbsku.
Tituly a ocenění
Během vojenské služby obdržel četná vyznamenání, byl držitelem velkokříže Řádu Františka Josefa, rytířem Leopoldova řádu, dále nositelem Řádu železné koruny III. třídy, Vojenského záslužného kříže a Vojenské záslužné medaile. Od německého císaře Viléma II. získal Řád červené orlice II. třídy s brilianty.[9] Jako velitel armádního sboru byl jmenován c. k. tajným radou s nárokem na oslovení Excelence (1913).[10] Od roku 1913 byl čestným majitelem pěšího pluku č. 70 v Záhřebu.[11] V závěru kariéry získal prestižní Řád Marie Terezie za svou účast v bitvě na Drině.[12]
Odkazy
Reference
- ↑ Schematismus für das kaiserliche und königliche Heer für 1897; Vídeň, 1896; s. 199, 436 dostupné online
- ↑ Schematismus für das kaiserliche und königliche Heer für 1905; Vídeň, 1904; s. 164, 989dostupné online
- ↑ Schematismus für das kaiserliche und königliche Heer für 1910; Vídeň, 1909; s. 155, 169 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů armádních sborů rakousko-uherského vojska 1883–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1914; Vídeň, 1914; s. 324, 327 dostupné online
- ↑ Služební postup Michaela Appela in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918, Vídeň, 2007; s. 5 dostupné online
- ↑ Seznam generálů rakousko-uherské armády 1890–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Michael von Appel v bitvě na Drině dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Michaela von Appela in: Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1911; Vídeň, 1911; s. 308 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1914; Vídeň, 1914; s. 256 dostupné online
- ↑ Schematismus für das k.u.k. Heer für 1914; Vídeň, 1914; s. 518dostupné online
- ↑ Michael Ludwig von Appel na webu valka.cz dostupné online
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Michael von Appel na Wikimedia Commons
- Životopis Michaela Ludwiga von Appela
- Michael Ludwig von Appel in: Österreichisches Biographisches Lexikon