Moja
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/ZOO_Praha_-_Moja_02.jpg/220px-ZOO_Praha_-_Moja_02.jpg)
(2. listopadu 2006)
Moja (* 13. prosince 2004 Zoo Praha) je první mládě gorily nížinné narozené v historii československých a českých (i slovenských) zoologických zahrad.[1]
Životopis
matka | Kijivu |
---|---|
otec | Richard |
bratr | Tatu |
bratr | Kiburi |
bratr | Nuru |
„teta“ | Kamba |
„teta“ | Shinda |
Narození
Moja se narodila gorilám Richardovi a Kijivu z pražské zoo. Oproti předpokladům se narození Moji trochu opozdilo, což je ale u prvniček docela normální. Porod proběhl na sklonku noci z 12. na 13. prosince 2004, nebyl nijak monitorován a chovatelé až ráno v 6:45 našli samici s mládětem v náručí.[2][3]
Jméno
Moja byla pojmenována 23. prosince. Jméno po dlouhých úvahách vybrali ředitel Zoo Praha Petr Fejk spolu s vedoucím chovu lidoopů Markem Ždánským.[3][4] Vybírali podle slovníku svahilštiny, i když to není zeměpisně tak docela přesné, neboť regiony výskytu gorily nížinné a svahilštiny nejsou totožné. Významnou roli proto sehrál názor, že svahilština je z původních afrických jazyků asi nejznámější.[zdroj?!]
Slovo „Moja“ znamená „první“, respektive „jedna“ („jednička“). Ve svahilštině se vyslovuje se modʒa, ale v češtině se vžila v souvislosti s jejím jménem výslovnost moja.[5]
Dne 26. února 2005 se konaly Mojiny křtiny. Kmotrou se stala herečka a bývalá první dáma Dagmar Havlová.[6]
Určování pohlaví
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/ZOO_Praha_-_Moja_03.jpg/220px-ZOO_Praha_-_Moja_03.jpg)
(7. září 2005)
Určit pohlaví u mladých goril jen podle vnějších genitálií je prakticky nemožné, protože samičky mají poměrně velký klitoris a samečci naopak nemají zřetelně vytvořená varlata mimo břišní dutinu. To platí vlastně až do období dospívání, kdy se začnou mezi samci a samicemi projevovat rozdíly především v celkové velikosti a tělesných proporcích.[7]
Jediný bezpečný způsob určení pohlaví u mláďat, která nelze vzít přímo do ruky, je tedy ten založený na rozboru DNA. Vzorky (sliny, moč, trus nebo chlupy) nesmějí být kontaminovány jiným organickým materiálem. Nesmějí tedy přijít do styku s jinými zvířaty včetně matky mláděte, a to ani nepřímo, a nesmí se jich dotknout holou rukou ani žádný člověk.[8][7][9]
Již 16. prosince – tedy tři dny po narození – bylo na 95 % určeno, že se jedná o samici. Přesto bylo nutno počkat na jednoznačné výsledky testů DNA. Když se konečně podařilo zajistit potřebné vzorky, byly poslány do nezávislých laboratoří, aby byly výsledky opravdu spolehlivé.[10]
Doplněk: Při určování pohlaví Mojina vnoučete narozeného 2. ledna 2024 v pražské zoo byl úspěšně použit vzorek pupečníku - že jde o samičku mohlo být veřejně oznámeno již 18. ledna 2024.[11]
Růst
Porodní velikost ani hmotnost nejsou z pochopitelných důvodů (nemožnost přímého kontaktu s mládětem) známy.
V polovině února 2005 Moje vyrostly první dva zuby – dolní řezáky.
Poprvé se podařilo Moju zvážit až 13. září 2005 (tedy ve věku 9 měsíců), a to ještě nepřímo – na digitální váhu, nainstalovanou ve vnitřním výběhu u průchodu do ložnic, vstoupila Kijivu s Mojou a chvíli poté bez ní. Rozdíl byl 5,9 kg. O tři dny později se hodnota potvrdila, když se Moja dostala na váhu zcela sama.[3]
Dne 9. února 2006 vážila Moja 7,2 kg, 2. října téhož roku 10,2 kg a 3. července 2007 pak 18,9 kg.[12] Na začátku září 2007 vážila necelých 20 kg.[zdroj?!]
Strava
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/ZOO_Praha_-_Moja_%26_Kijivu_01.jpg/220px-ZOO_Praha_-_Moja_%26_Kijivu_01.jpg)
(20. července 2006)
Moja byla plně kojena asi 5 měsíců, pak začala jevit zájem o pevnou potravu. Nejprve si s ní spíš jen hrála (již v březnu 2005 ocucávala mrkev a jiné druhy zeleniny), poté pomalu začala kousky ukusovat a polykat.[3]
Pak se začal poměr mezi kojením a pevnou potravou vyrovnávat. V červenci 2005 byla stále 2× až 3× denně kojena, zároveň však již jedla banány, broskve, hroznové víno či mrkev.[3]
Dne 29. srpna 2005 (ve věku 8,5 měsíců) se Moja začala učit brát si krmení od chovatelů přes dveře u ložnice podobně, jako to každý den dělají dospělé gorily. Mateřské mléko přestala sát zhruba v roce.[zdroj?!]
Pohyb
Moja, tak jako každé opičí mládě, byla zpočátku přemisťována svojí matkou, a to buď v jejím náručí nebo na jejích zádech. Už 24. ledna 2005 byly pozorovány první dva opatrné krůčky po čtyřech. Na začátku března začala Kijivu stavět Moju na zadní a učila ji chodit, o měsíc později začala Moja sama chodit po čtyřech, zatím na vzdálenost několika málo metrů. V červnu, ve věku půl roku, si živě hrála v houpací síti a o měsíc později už chodila po celém výběhu a dokonce se vzdalovala až na 3 metry od své matky. Postupem času se zcela osamostatnila a naučila zdolávat i všechny atrakce ve výběhu.[3]
Odchod ze Zoo Praha
Chov goril v lidské péči je koordinován v rámci Evropského záchovného programu. Koordinátor chovu sleduje pohyb jednotlivých zvířat a rozhoduje o jejich přesunu tak, aby bylo zajištěno optimální složení chovných skupin bez nebezpečí příliš blízkých příbuzenských vztahů a z toho vyplývajících genetických vad.[13]
Z těchto důvodů musela Moja v době dospívání (mezi 6.–10. rokem) ze skupiny v Zoo Praha odejít.[10][14][15][16]
Španělsko
V listopadu 2011 tak byla Moja převezena do přírodního parku v Cabárcenu (španělsky Parque de la Naturaleza Cabárceno) ve Španělsku.[17] Zde porodila 16. dubna 2013 svoje první mládě, jehož otcem je geneticky cenný (z volné přírody pocházející) samec Niky.[18][19]
Příběh pokračuje
Prvorozená Mojina dcera Duni se v září 2022 přesunula do nového pavilonu goril v pražské zoo [20] a zapojila se zde do skupiny tvořené Kambou, Shindou a jejím synem Ajabuem a také Mojinou matkou Kijivu. Novou chovnou skupinu vede nový samec Kisumu.[21] V květnu 2023 byla oznámena Dunina březost [22] a mládě se narodilo 2. ledna 2024 - Moja se stala babičkou.[23] Díky vzorku z pupečníku bylo určeno pohlaví - samička.[24][25] S novým samcem zabřezla také Mojina matka Kijivu - pro Moju se v roce 2024 v pražské zoo narodí kromě vnučky i nevlastní sourozenec.[26] Samice Kijivu porodila své páté mládě 12. dubna 2024, otcem je nový chovný samec Kisumu.[27]
Pražská zoologická zahrada při výběru jména pro Mojino vnouče požádala o návrhy kamerunské účastníky projektu Toulavý autobus a do hlasování z užšího výběru návrhů se zapojila česká veřejnost.[28] Zvítězilo jméno Mobi, které v dialektu badjoué, jímž se mluví v okolí kamerunské Biosférické rezervace Dja, znamená Dědička.[29]
Mojina matka Kijivu porodila samičku (svou druhou dceru a Mojinu nevlastní sestru), která od své kmotry dr. Jane Goodall dostala při oslavě 11. května 2024 jméno Gaia se symbolickým významem Matka Země.[30]
Ohrožení
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/ZOO_Praha_-_Moja_01.jpg/220px-ZOO_Praha_-_Moja_01.jpg)
(2. května 2007)
Moja byla během svého života dvakrát ohrožena – jednou přímo, podruhé nepřímo:
Pád do vodního příkopu
Ráno 29. srpna 2006 přišel Marek Ždánský – vedoucí chovu goril – shodou okolností o hodinu dříve než obvykle a krátce po příchodu k pavilonu uviděl Moju asi metr od břehu v nánosu řas plovoucích na hladině vodní nádrže. Koukala jí jen záda a hlava byla pod hladinou.
Jak k tomu došlo, nikdo neví, nikdo to neviděl. Nejpravděpodobnější je, že Moja dováděla, ztratila rovnováhu a spadla do vody. Lidoopi nedovedou plavat a jestli se Moja lekla nebo se nadechla trochy vody, nedokázala se dostat na břeh, i když je směrem do výběhu pozvolný a travnatý. Dospělá zvířata zjevně pochopila, že se děje něco nepatřičného, ale určitě si nedokázala vědomě dát dohromady skutečnost, že Moje hrozí utopení – nikdy se s podobnou zkušeností nesetkala.
Ošetřovatel tedy bez váhání skočil do příkopu a plaval k Moje. Když ji zvedl z vody, měla vytřeštěné, i když trochu nepřítomné oči, ale hýbala se. Vylezl pomalu na břeh k okolo sedícím samicím. Položil Moju na zem a párkrát ji plácl. Vyplivla vodu, začala se hýbat a najednou vystrašeně zakřičela. Ostatní gorily ale naštěstí dál seděly, dokonce ani zlostně nemručely. Ošetřovatel pak natáhl ruce s křičící Mojou ke Kambě, která si ji od něho klidně vzala a položila si ji na záda a sledovala, co se bude dít dál. Mezitím ošetřovatelova kolegyně zdvihla padací dveře do ložnic v naději, že se tam gorily vydají na snídani, jak jsou zvyklé. Ty se skutečně pomalu zvedly a majestátně, bez sebemenšího náznaku nenávisti, se odebraly do krytého prostoru.
O chvíli později seděla Moja na Kambě a tvářila se, jako by se nic nestalo.[31]
Nebezpečná jablka
10. července 2007 objevil Marek Ždánský ve venkovním výběhu pět jablek, v nichž byly zapíchány hřebíky. Hřebíky byly do jablek zcela zapuštěny, gorily by si jich tedy jen stěží mohly všimnout. V případě požití takto kontaminovaných jablek by v lepším případě došlo ke zranění ústní dutiny, v horším pak k poranění střev a následné smrti.
Na základě této události vedení zoologické zahrady přistoupilo k opatřením, která by měla podobným případům příště zamezit. Také štáb Odhalení upravil kamerový systém tak, aby nepřetržitě sledoval zvláště tyto pro návštěvníky lehce dostupné prostory.[32]
Zajímavosti
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Moja_Praha.jpg/220px-Moja_Praha.jpg)
(29. září 2006)
Moja bylo registrováno jako chráněné obchodní jméno Zoo Praha.[33]
Moja v médiích
- Moja – příběh gorilí slečny (ISBN 80-7203-825-7) – fotografická publikace nakladatelství Argo mapující první rok života Moji. Text Marka Ždánského vychází z Deníku ošetřovatele, autorem fotografií je Pavel Potkány.
- Projekt Odhalení – projekt Českého rozhlasu (ČRo Leonardo), České televize a Zoo Praha na bázi reality show sledující pavilon goril
- Odhalení (2DVD) – DVD nakladatelství Radioservis s 5 hodinami záznamu projektu Odhalení
- Odhalení (ISBN 80-86212-52-1) – výpravná publikace nakladatelství Radioservis mapující projekt Odhalení
- Pohádky ze ZOO (2005) – audio CD pohádek
Reference
- ↑ Martin Smrček. Český rozhlas, projekt Odhalení, Moja - gorilí mládě [online]. 2003-03-05 [cit. 2007-09-21]. Dostupné online.
- ↑ První gorila v českých zoo!. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e f Gorilí mládě očima ošetřovatele. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ Křtiny gorilího mláděte. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ např. video na [1][nedostupný zdroj]
- ↑ Křtiny Moji. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ a b POHLAVÍ GORILÍHO MLÁDĚTE MOJI. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ Pohlaví Moji. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ Pohlaví gorilího mláděte určeno. Zoo Praha [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ a b iDNES.cz, Gorilka Moja je holka, určili po roce a půl odborníci [online]. 2006-05-16 [cit. 2007-09-21]. Dostupné online.
- ↑ Gorilí mládě z pražské zoo je samička | ČeskéNoviny.cz. www.ceskenoviny.cz [online]. [cit. 2024-04-11]. Dostupné online.
- ↑ www.zoopraha.cz [online]. [cit. 2007-12-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-12-27.
- ↑ PŘÍRODA.CZ. Odhalení - novinky 4. PŘÍRODA.cz [online]. [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ Gorilka Moja je samička. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2006-05-16 [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ Gorila Moja slavila narozeniny, dostala koš plný ovoce a zeleniny. iDNES.cz [online]. 2010-12-12 [cit. 2020-06-04]. Dostupné online.
- ↑ https://www.metro.cz/rozhovory/1628-marek-zdansky-jaro-je-jako-budicek[nedostupný zdroj]
- ↑ BURZA, Marek. Gorilka Moja kvapem odjela do Španělska. Cestou se v bedně vztekala [online]. MAFRA, a. s., 2011-11-29 [cit. 2016-04-24]. Dostupné online.
- ↑ ČERMÁKOVÁ, Martina. Gorila Moja, miláček z pražské zoo, porodila své první mládě [online]. MAFRA, a. s., 2013-04-16 [cit. 2016-04-24]. Dostupné online.
- ↑ ČERMÁKOVÁ, Martina. Moja a Chelewa jsou šťastné gorilí matky. I když Moja občas žárlí. iDNES.cz [online]. 2013-12-09 [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ Mojina dcera Duni je v Praze, příběh pokračuje. Zoo Praha [online]. [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ Nový gorilí samec v Zoo Praha. Zoo Praha [online]. [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ Gorila Duni, dcera slavné Moji, je březí, oznámil ředitel pražské zoo Bobek - Seznam Zprávy. www.seznamzpravy.cz [online]. [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ Duni má mládě, příběh pokračuje. Zoo Praha [online]. [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ ČERMÁKOVÁ, Martina. Nádherné vnouče gorily Moji je holka, pohlaví prozradil vzorek pupečníku. iDNES.cz [online]. 2024-01-18 [cit. 2024-01-18]. Dostupné online.
- ↑ První gorilí mládě v Rezervaci Dja je samička. Veřejnost pro ni vybere jméno. Zoo Praha [online]. [cit. 2024-01-18]. Dostupné online.
- ↑ Březí jsou dokonce dvě gorilí samice!. Zoo Praha [online]. [cit. 2024-01-08]. Dostupné online.
- ↑ V Zoo Praha se narodila další gorila, samička Mobi má tak sourozence - Seznam Zprávy. www.seznamzpravy.cz [online]. 2024-04-12 [cit. 2024-04-12]. Dostupné online.
- ↑ ČERMÁKOVÁ, Martina. Bude gorilí holčička ze Zoo Praha Mobi, Ekiba, či Mosâmom? Je rozhodnuto. iDNES.cz [online]. 2024-01-26 [cit. 2024-04-12]. Dostupné online.
- ↑ ČERMÁKOVÁ, Martina. Gorilí holčičku pokřtil v Zoo Praha Kovy, jméno vybrali čtenáři iDNES.cz. iDNES.cz [online]. 2024-02-10 [cit. 2024-02-10]. Dostupné online.
- ↑ Mládě gorily nížinné má jméno, v Praze ho křtila slavná bioložka - Novinky. www.novinky.cz [online]. 2024-05-11 [cit. 2024-05-11]. Dostupné online.
- ↑ Martin Smrček. Český rozhlas, projekt Odhalení, Zachráněná Moja [online]. 2006-08-30 [cit. 2007-09-21]. Dostupné online.
- ↑ Petr Rajchert. Český rozhlas, projekt Odhalení, Gorilám hrozilo nebezpečí [online]. 2007-10-7 [cit. 2007-09-21]. Dostupné online.
- ↑ http://isdv.upv.cz/portal/pls/portal/portlets.ozs.det?pozk=165885&plan=cs[nedostupný zdroj]
Externí odkazy
Galerie Gorily v Zoo Praha na Wikimedia Commons
- Roger Fouts, Stephen Tukell Mills: Nejbližší příbuzní – Co jsem se od šimpanzů dozvěděl o nás, Mladá Fronta
- Zoo Praha – Z deníku chovatele goril – postřehy Marka Ždánského
- Moja – příběh gorilí slečny – kniha nakladatelství Argo
- Projekt Odhalení – reality show Českého rozhlasu Leonardo, České televize a Zoo Praha
- Odhalení – 2DVD nakladatelství Radioservis
- Odhalení – kniha nakladatelství Radioservis
- McGrath Donovan et Marten Lutz: Coloquial Swahili, Routledge, London