Mordechaj Elijahu
Mordechaj Cemach Elijahu | |
---|---|
![]() | |
Narození | 3. března 1929 (21. adaru I 5689) Jeruzalém |
Úmrtí | 7. června 2010 (25. sivanu 5770) (ve věku 81 let) Jeruzalém |
Povolání | posek, dajan a rabín |
Denominace | ortodoxní judaismus |
Vzdělání | Porat Josef |
Žáci a následovníci |
|
Hlavní zaměření | halacha a kabala |
Otec | Saliman Eliyahu |
Manželka |
|
Děti |
|
Pohřben | Har ha-Menuchot |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Rabi Mordechaj Cemach Elijahu (hebrejsky מרדכי צמח אליהו, žil 3. března 1929 – 7. června 2010) byl rabín, posek a duchovní vůdce. Působil jako sefardský vrchní rabín Izraele v letech 1983 až 1993.
Život
Elijahu se narodil v jeruzalémském Starém městě jako syn rabína Salmana Elijahu, jeruzalémského kabalisty z irácko-židovské rodiny, a jeho ženy Mazal. Salman zemřel, když byl Elijahu ještě dítě.
V r. 1960 se Elijahu se stal nejmladším jmenovaným dajanem v novodobé izraelské historii. Působil čtyři roky jako vrchní rabín v Beerševě a poté byl zvolen členem Nejvyššího rabínského soudu v Jeruzalémě. V této funkci setrval i během svého působení jako vrchní rabín Izraele a také po odchodu z této funkce. Byl otcem čtyř dětí; jeho syn, rabi Šmu'el Eliyahu, je nyní vrchním rabínem Safedu.
Zasazoval se za uchování iráckého židovského ritu v liturgii a prosazoval v halaše názory Ben Iš Chaje. Nesouhlasil se snahou rabi Ovadji Josefa zavést jednotný „izraelský sefardský“ ritus, založený na Šulchan aruchu a jeho vlastních halachických názorech. V tomto duchu je uspořádán i jeho sidur, který vydal pod názvem Kol Elijahu.
Rabi Elijahu byl jedním z duchovních vůdců náboženského sionismu a byl výslovným odpůrcem odsunu z Gazy v r. 2005. Byl považován za poněkud kontroverzního kvůli podpoře, kterou po několik desetiletí poskytoval směru, některými označovanému za radikální pravici náboženského sionismu. Byl přítelem rabi Me'ira Kahaneho a jeho rodiny. Oddával jeho syna Binjamina Ze'eva Kahaneho a pronesl hesped, smuteční proslov, na pohřbu Me'ira Kahaneho. Dlouhá léta podporoval Jonathana Pollarda a v době jeho uvěznění se stal jeho duchovním učitelem.
Poslední léta rabi Elijahu fyzicky trpěl. 24. srpna 2009 se zhroutil ve svém domově a byl v bezvědomí převezen do nemocnice.[1] Zemřel 7. června 2010 v nemocnici Ša'arej Cedek na komplikace spojené se srdeční chorobou. Jeho pohřeb se konal tentýž den ve 22 h v Jeruzalémě a zúčastnilo se ho okolo 100 000 lidí.[2]
Vrchní rabín
Během svého působení ve funkci vrchního rabína Izraele v letech 1983-1993 se rabi Elijahu snažil o navázání kontaktu se sekulární židovskou společností, který by jí otevřel cestu k lepšímu pochopení židovských zvyků a jejich významu. Na svých četných cestách po Izraeli i po světě vždy zdůrazňoval význam židovského vzdělávání, dodržování šabatu, rodinné čistoty, potírání asimilace a podpory alije. Kvůli tomuto cíli byl ochoten vstoupit do sekulárního prostředí, kde navazoval kontakty s různými židy a příležitostně přednášel v mošavech a kibucech.
Názory
Během odsunu z Gazy rabi Elijahu vydal prohlášení, které bylo interpretováno jako zákaz ortodoxním židům účastnit se nebo podporovat vyhnání židů z pásma Gazy. Elijahu později uvedl, že neměl v úmyslu podporovat vojáky v "aktivní resistenci".[3] Jeho syn, Šmu'el Elijahu, který je vrchním rabínem Safedu, řekl, že jeho otec nesouhlasil se vstupem pozemních jednotek do Gazy, které by mohlo ohrozit izraelské vojáky.[4]
V lednu 2005 rabi Elijahu uvedl, že tsunami v r. 2004 byl "Boží trest" seslaný na asijské vlády za podporu izraelského plánu na jednostranné stažení.[5]
V květnu 2007 napsal dopis izraelskému premiérovi Ehudu Olmertovi, v němž uvedl, že „z morálního hlediska by nic nebránilo nediskriminativnímu zabíjení civilistů během možné rozsáhlé vojenské operace v Gaze zaměřené na zastavení raketového ostřelování.“.[4]
Rovněž v roce 2007 odpověděl v rozhovoru pro charedi rozhlasovou stanici "Kol ha-emet" v předvečer Dne památky holokaustu na dotaz, jaký byl hřích šesti milionů zavražděných v holokaustu: „Tito lidé byli nevinní, ale reforma začala v Německu. Tito reformátoři víry začali v Německu, a protože je řečeno, že hněv Boží nerozlišuje mezi spravedlivým a zlovolným – došlo k tomu, k čemu došlo.“[6]
V roce 2008 při vzpomínkové bohoslužbě připomínající smrt 8 studentů ješivy Merkaz ha-rav zabitých při teroristickém útoku, řekl: „I kdybychom hledali odplatu, je důležité si ujasnit jednu věc – život jednoho studenta ješivy je cennější, než životy tisíce Arabů. Talmud říká, že oč pohané okradou Izrael ve stříbře, zaplatí zpátky ve zlatě, a vše, co bylo sebráno, bude vynahrazeno několikanásobně, ale v případech, jako je tento, nelze škodu vynahradit, neboť, jak jsem řekl – život jednoho studenta ješivy je cennější, než životy tisíce Arabů.“[7]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mordechai Eliyahu na anglické Wikipedii.
- ↑ Archivovaná kopie. fr.jpost.com [online]. [cit. 2011-02-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-03-20.
- ↑ http://www.israelnationalnews.com/News/News.aspx/137926
- ↑ Interview pro stanici Aruc ševa 24. června 2005
- ↑ a b [1][nedostupný zdroj]
- ↑ Tsunami was God's punishment for disengagement. www.haaretz.com [online]. [cit. 2007-08-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-08-09.
- ↑ http://www.ynetnews.com/articles/0,7340,L-3389481,00.html
- ↑ http://www.ynetnews.com/articles/0,7340,L-3527410,00.html
Literatura
- ČEJKA, Marek; KOŘAN, Roman. Rabíni naší doby. Brno: Barrister & Principal, 2001. ISBN 978-80-87474-00-6. S. 61–68.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mordechaj Elijahu na Wikimedia Commons
Osoba Mordechaj Elijahu ve Wikicitátech
- Oficiální stránka
- Mordechai Elijahu, životopis na stránkách Židovské agentury
Sefardští vrchní rabíni Izraele | ||
---|---|---|
Předchůdce: Ovadja Josef | 1973–1983 Mordechaj Elijahu | Nástupce: Elijahu Bakši Doron |