Ondřej Neff
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Broom_icon.svg/48px-Broom_icon.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Preferences-system.svg/16px-Preferences-system.svg.png)
PhDr. Ondřej Neff | |
---|---|
![]() Ondřej Neff (2017) | |
Narození | 26. června 1945 (79 let) Praha Československo ![]() |
Povolání | překladatel, novinář, fotograf, autor sci-fi a spisovatel |
Alma mater | Fakulta sociálních věd Univerzity Karlovy |
Žánr | vědecká fikce |
Významná díla | Jádro pudla |
Ocenění | Krameriova cena (2016) |
Manžel(ka) | 1. Michaela Neffová, 2. Ljuba Krbová |
Děti | David Neff Irena Neffová |
Rodiče | Vladimír Neff[1] a Vlasta Petrovičová |
Příbuzní | Jan Neff (praděd) |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ondřej Neff, alias Aston (* 26. června 1945 Praha), je český spisovatel science fiction a novinář, vydavatel internetových deníků Neviditelný pes (založen na jaře 1996, od podzimu 2005 součástí webu Lidovky.cz) a DigiNeff (o digitálním fotografování, 1999–2021).
Život
Jeho otcem byl spisovatel Vladimír Neff. První manželkou Ondřeje Neffa byla Michaela, roz. Šprachtová, s ní se oženil roku 1969. Ta však 7. srpna 2002 zemřela na rakovinu. Od podzimu 2003 žije Ondřej Neff s herečkou Ljubou Krbovou, s ní se roku 2005 přestěhoval do obce Zvole u Prahy. Dne 22. srpna 2008 se s Ljubou Krbovou oženil.[2]
S první manželkou měl Neff dvě děti, a to syna Davida, narozeného v roce 1970, ten působí jako fotograf deníku Mladá fronta DNES, a dále dceru Irenu, narozenou v roce 1979, již 23. února 2008 zavraždil její manžel.[3]
Neff roku 1969 vystudoval Fakultu sociálních věd a publicistiky Univerzity Karlovy v Praze a rok nato získal titul PhDr. Mezitím již působil jako redaktor Československého rozhlasu a podílel se na vysílání i v osudný den okupace Československa sovětskými vojsky.[4] V letech 1970–1974 pracoval v propagaci nakladatelství Albatros, v letech 1974–1975 v propagaci obchodního domu Kotva, v letech 1975–1979 na pozici fotografa v Ústředí lidové umělecké výroby a mezi lety 1979 a 1985 jako redaktor deníku Mladá fronta. Po krátké přestávce, kdy byl na volné noze, nastoupil od října[5] 1987 coby redaktor týdeníku Svazu českých spisovatelů Kmen, jímž byl až do roku 1989 (časopis Kmen se roku 1988 osamostatnil od kulturně-politického týdeníku Tvorba). V letech 1990–1993 působil jako šéfredaktor časopisu Ikarie a mezi roky 1990 a 1994 byl redaktorem deníku Mladá fronta DNES. V letech 1995–1996 spolu s Vojtěchem Steklačem, Vladimírem Kovaříkem, Miroslavem Vaicem a Oldřichem Dudkem psal pro TV Nova scénáře k prvnímu českému sitcomu Nováci. Je jedním ze zakladatelů Institutu digitální fotografie a veletrhu Digiforum.[6]
Společně s Jaroslavem Olšou jr. sestavil Encyklopedii literatury science fiction (nakladatelství AFSF a H&H, 1995).[7]
Působení na internetu
Na konci listopadu 1998 stál s Patrickem Zandlem a Ivem Lukačovičem u zrodu protestní akce Internet proti monopolu (známé též jako Bojkot) proti zdražení vytáčeného přístupu k Internetu tehdejším SPT Telecom. Díky velké mediální odezvě a demonstraci dvou tisíc lidí před sídlem společnosti přistoupil Telecom na jednání, jehož výsledkem byl tarif Internet 99 a později i jeho modernizace Internet 2000.
Bibliografie
- 1978 – Holky se perou jinak (spoluautor Vladimír Kovářík ml.)
- 1980 – Klukoviny a tátoviny
- 1981 – Tajná kniha o fotografii
- 1983 – A včely se vyrojily (humoristický román pro mládež)
- 1987 – Večery u krbu (vzpomínky na otce)
- 1991 – Černobílé hodinky
- 1997–2002 – Neviditelný pes (knižní výběry): 1997–1998 po dvou svazcích Česká politika pod psa a Rodina, přátelé a psi, 1999 pouze Rodina, přátelé a psi, 2000 O psech, lidech a přátelích, 2001 Pes, přítel člověka, 2002 Život se psem Bartem
- 2010 – Královská zábava, Akropolis, rozhovor s Ivem Fenclem
Science fiction
- 1984 – Jádro pudla (román pro mládež v edici Karavana, 2. vydání 2006), první svazek cyklu Pán modrého meče.
- 1985 – Vejce naruby (povídky, reed. 1998).
- 1987 – Čtvrtý den až navěky (povídky)
- 1988 – Měsíc mého života (román, reed. 1999 a 2007), první svazek cyklu Arkádie
- 1988 – Pán modrého meče („jedenapůltý“ díl Jádra pudla, časopisecky Sedmička pionýrů, 2. vydání 2007), druhý svazek cyklu Pán modrého meče
- 1989 – Pole šťastných náhod („počítačové romaneto“)
- 1989 – Čarodějův učeň (román pro mládež v edici Karavana, 2. vydání 2007), třetí svazek cyklu Pán modrého meče
- 1990 – Zepelín na Měsíci (povídky; 1. vyd. Praha: Českosl. spisovatel, ISBN 80-202-0164-5); 2. vyd. viz níže, 2010.
- 1991 – Vesmír je dost nekonečný (povídky)
- 1991 – Gooka a dračí lidé (jen spoluautor, kniha vyšla pod pseudonymem, hlavní spoluautor Vlado Ríša)
- 1991 – Šídlo v pytli (román pro mládež v edici Karavana, 2. vydání 2007), čtvrtý svazek cyklu Pán modrého meče
- 1992–1995 – Milénium (trilogie), souborně v jednom svazku roku 2001
- Země ohrožená (1992, znovu 2007),
- Země bojující (1994, znovu 2007),
- Země vítězná (1995, znovu 2007).
- 1997 – Reparátor, nezařazený svazek cyklu Arkádie
- 1998 – Bůh s. r. o. (povídky)
- 1998 – Tma (znovu 1999, cena Akademie science fiction, fantasy a hororu 1999)
- 2003 – Pravda o pekle (povídky)
- 2003 – Tma 2.0 (znovu vydání 2007 pod původním názvem Tma)
- 2004 – Dvorana zvrhlosti („nejlepší povídky klasika české sci-fi“, Mladá fronta, ISBN 80-204-1534-3)
- 2006 – Rock mého života (Mladá fronta), druhý svazek cyklu Arkádie
- 2007 – Pán modrého meče
- 2007 – Tušení podrazu (Albatros, ISBN 978-80-00-01942-0)
- 2007 – Agent JFK 10: Jezuzalémský masakr motorovou pilou
- 2009 – Celebrity (román)
- 2009 – Hvězda mého života, Albatros, třetí svazek cyklu Arkádie, přepracováno 2023
- 2010 – Zepelín na Měsíci (povídky; 2. rozšířené vyd. Praha: Plus. ISBN 978-80-259-0064-2).
- 2011 – Rekvalifikační kurs, Plus, černá komedie s groteskními prvky zabývající se kontroverzním tématem trestu smrti.
- 2014 – Pán vzduchu : první kniha trilogie Tajemství pěti světadílů. Praha: Albatros. ISBN 978-80-00-03131-6. Ilustroval Milan Fibiger.
- 2015 – Pán země : druhá kniha trilogie Tajemství pěti světadílů. Praha: Albatros. ISBN 978-80-00-03864-3. Ilustroval Lubomír Kupčík.
- 2015 – Pán moří : třetí kniha trilogie Tajemství pěti světadílů. Praha: Albatros. ISBN 978-80-00-03927-5. Ilustroval Petr Kopl.
- 2019 – 3 kroky do tmy. Backend stories (Škoda IT), ISBN 978-80-88309-12-3.
- 2020 – Barbora a Zlatý robot (2020, sci-fi román pro mládež, il. Karel Jerie)
- 2021 – Ultimus (román, il. Karel Jerie. část Cesta sněžné smrti byla napsaná od roku 1985)
- 2022 – Operace Armagedon, pátý svazek cyklu Pán modrého meče.
- 2022 – Hu! Povídky dědka Čucháka (sedm próz, jádrem povídky Laický pozorovatel je jedna z původních verzí románu Ultimus)
- 2023 – Ostrov nesmrtelných (2023, román, il. Karel Jerie)
- 2024 – Zlatý pomeranč (2024, román, il. Karel Jerie)
Převyprávění děl Julese Vernea
- 2008 – 20 000 mil pod mořem, nakladatelství Albatros
- 2008 – Patnáctiletý kapitán, nakladatelství Albatros
- 2009 – Tajuplný ostrov, nakladatelství Albatros
- 2009 – Pět neděl v balónu, nakladatelství Albatros
- 2010 – Nový hrabě Monte Christo, nakladatelství Albatros
- 2011 – Dva roky prázdnin, nakladatelství Albatros
- 2011 – Zemí šelem, nakladatelství Albatros
- 2012 – Děti kapitána Granta, nakladatelství Albatros
- 2022 – Ocelové město, nakladatelství Albatros
- 2023 – Vynález zkázy, nakladatelství Albatros
Účast v povídkových sbírkách (výběr)
- 1983 – Lidé ze souhvězdí Lva
- 1983 – Železo přichází z hvězd
- 1984 – Hvězdy v trávě
- 1985 – Návrat na planetu Zemi
- 1986 – Teď už budeme lidé
- 1987 – Lásky pozemské
- 1989 – Přistání na Řípu
- 1989 – Skandál v divadle snů
- 1989 – Roboti a androidi
- 1990 – Lety zakázanou rychlostí
- 1993 – Let na Měsíc pojednaný jako sbírka povídek českých autorů
- 1993 – To nejlepší ze science fiction – první reprezentativní ročenka
- 1993 – Makropulos speciál
- 1994 – Description of a Struggle (Londýn)
- 1996 – Hvězdný prach
- 1997 – Invaze
- 1997 – Nej… povídky z Playboye I
- 1998 – Nej… povídky z Playboye II
- 1998 – Cizinec
- 1998 – Rigor Mortis
- 2000 – Neberte mi naději
- 2003 – Anděl posledního soudu
- 2005 – Zabij mě líp
- 2006 – Orbitální šerloci
- 2007 – Imperium Bohemorum – Fantastické dějiny zemí Koruny české
- 2008 – The SFWA European Hall of Fame
- 2008 – Schůzky s tajemstvím
- 2009 – Svůj svět si musíme zasloužit
- 2009 – Roboti a lidi
- 2010 – Hvězdy české sci-fi
- 2010 – Zabij / zachraň svého mimozemšťana
- 2011 – Tajemství stržené masky
- 2013 – Závrať
- 2014 – Klenoty české fantasy
- 2016 – Praha noir
- 2018 – Space opera 2018
- 2020 – Robot 100
- 2021 – Tenkrát o Vánocích
- 2022 – Dnes ještě ne
- 2022 – Jestli vůbec někdy
- 2022 – Zákon genu
- 2023 – Fontána strachu
- 2023 – Krev, monstra a cukroví
- 2023 – Po stopách zločinů
- 2024 – Trosky Země
Faktografická díla
- 1978 – Podivuhodný svět Julese Vernea (monografie o Julesi Vernovi a jeho díle); přepracované vydání Jules Verne a jeho svět (Mladá fronta 2005)
- 1981 – Něco je jinak (dějiny české sci-fi)
- 1985 – Tři eseje o české sci-fi
- 1987 – Všechno je jinak (dějiny světové sci-fi – zatajený spoluautor Alexandr Kramer)
- 1993 – Kniha Frenesis (il. Martin Zhouf
- 1999 – Jak blufovat o sci-fi
- 1995 – Encyklopedie literatury science fiction (spolu s Jaroslavem Olšou, jr.)
- 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 – Klon (sborníky článků, přednášek a povídek)
Scénáře ke komiksům Káji Saudka
- 1988 – Arnal a dva dračí zuby (Česká speleologická společnost)
- 1990 – Štěstí, Slavkovská romance, Příhoda na mostě (ČSS)
- 1992 – Silvestrovský speciál (NEI Report)
- 1993 – Noc upírů (NEI Report)
- 2000 – Podivné pohádky (obsahuje komiksové pohádky Šípková Růženka, Perníková chaloupka, Návrat domů)
Rozhlasové hry
vesměs SF; většinou vycházejí z jeho povídek nebo tak byly následně publikovány
- 1984 – Portonský dryák
- 1985 – Počkej, Hektore
- 1986 – Velká solární[8]
- 1988 – Ano, jsem robot (Prix Bohemia 1989)
- 1991 – Havárie Drakkaru
Dramatizace
- 1990 – Zvíře z hvězd (Robert A. Heinlein, román pro mládež The Star Beast vydaný česky 1996 jako Hvězdný Lummox)
- 1996 – Válka světů (Herbert George Wells)
Verneovky
- 1988 – Michal Strogov aneb Carův kurýr
- 1991 – Honba za meteorem
- 1986 – Cesta kolem světa za 80 dní
- 1995 – 20 000 mil pod mořem (5 dílů)
- 1996 – Vynález zkázy (2 díly)
Překlady
- William Gibson: Neuromancer (Laser 1994), Johnny Mnemonic (Ikarie 10/1991)
- George Lucas: Hvězdné války: Z dobrodružství Luka Skywalkera (premiéra 1991)
několik povídek v 80. a počátkem 90. let (mj. od H. P. Lovecrafta)
Další
- Autorský komiks Pérák (vlastní scénář i kresby).
- V 80. letech autor desítek přednášek zejména o angloamerické SF
- Kratochvilné čtení pro celou rodinu (1981, spoluautor, sestavovatel, il. Vladimír Renčín)
- Autíčka, auta (1982)
- Rytíři (1984, výtvarné zpracování Michal Kudělka)
- Emil Fafek. 40 let fotografem (1985)
- Praha magická (1986, fotografie Andrej Šťastný)
- Dobrodružství na Planetě snů (1988, komiks, výtvarník Petr Poš)
- To je můj případ! (1989, kresby Mirek Barták)
- Čím drží svět pohromadě (1990, spoluautor)
- Učíme se fotografovat (1991)
- Češi a Němci – věční sousedé (1993, spoluautor)
- Encyklopedie fantastického filmu (1994, spoluautor, především hesla o filmech cyklu Star Wars)
- Slovník české literární fantastiky a science fiction (1995, Neff autorem úvodní studie)
- od 1996 do ?? online komiksový strip Bart sám doma v Neviditelném psovi
- Marťan Martínek (1989, výtvarné zpracování Martin Rocman)
- Rozumíme digitálnímu fotoaparátu – CD-ROM (2003)
- Cestování s digitálním fotoaparátem (2003, se spoluautory)
- Zpracovávání dogitálních fotografií + CD (2003 se spoluautory)
- Vybíráme digitální fotoaparát (2003 se spoluautory)
- Tajná kniha o digitální fotografii (aktualizované 4. vydání 2004)
- Fotografujeme s digitálním fotoaparátem II (2004, se spoluautory)
- Neffův průvodce digitální fotografií (2004)
- Interview 4 (2005, kniha Alexandra Kramera, rozhovor s Neffem a dalšími)
- Neffův průvodce digitální fotokomorou (2005)
- Corel Paint Shop Pro polopatě (2006)
- Průvodce paralelními světy (2006, kniha Langera doplněná textem O. Neffa)
- O fejetonu, s fejetonem (2007, spoluautor)
- Objektivy 2007/2008: Přehled (Neff se spoluautory)
- Digitální fotografie polopatě (2009)
- Druhý dech (2010, rozhovor s Neffem a dalšími osobnostmi)
- Katalog 2012 (Neffův úvod k výtvarnému katalogu Galerie Nemesis)
- Děsivé radosti (2015, námět a komentář ke komiksům Michala Suchánka podle Neffových povídek Jitro pro strašnou radost, Nápad za všechny prachy, Konec dobrý, všechno dobré)
- Poklad dobrodružných příběhů. 12 slavných děl dobrodružné literatury v kreslené podobě (2017, Neff je autor všech biografických portrétů a podílel se i scenáristicky)
- Podivuhodný svět Zdeňka Buriana (2018)
- Orwell na steroidech (2020, rozhovor s Neffem a dalšími osobnostmi)
- Dutá Země (kniha Ondřeje Lesáka s předmluvou Ondřeje Neffa)
- Jaroslav Velc – V oblacích (2022, s Ondřejem Müllerem)
Citáty
„ | … Wikipedie, nejúžasnější vzdělávací projekt lidských dějin, založený od A do Zet na svobodě… | “ |
— Ondřej Neff[9] |
Další záliby
S Ljubou Krbovou u svého domu vytvořili a stále upravuje zahradu v japonském stylu. Oba často cestují po světě a fotografují.[10] Ondřej pravidelně publikuje povídání o svých psech a zahradě na Neviditelném psu v rubrice Best of Hyena.
Odkazy
Reference
- ↑ Československý biografický slovník. Academia. 1992. ISBN 80-200-0443-2.
- ↑ NEFF, Ondřej. BEST OF HYENA: V pátek jsem se oženil. Neviditelný pes [online]. 2008-08-25 [cit. 2010-11-14]. Dostupné online.
- ↑ Novinky.cz. Dcera spisovatele Neffa byla zavražděna, přiznal se její muž. Novinky.cz [online]. Borgis, 2008-03-13 [cit. 2010-11-14]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2009-10-10.
- ↑ Díl první: Rozhlas v roce 1968 padl kvůli zradě redaktora [online]. [cit. 2013-08-29]. Dostupné online.
- ↑ ZINDELOVÁ, Miluše. Povolání: spisovatel a redaktor [online]. Praha: Vlasta, 1988 [cit. 2010-11-14]. Dostupné online.
- ↑ [1] Institut digitální fotografie
- ↑ Jaroslav Olša, jr., datum aktualizace 28. 8. 2011, cit. 4. 6. 2023, KDO JE KDO v české a slovenské SF, Interkom
- ↑ Ondřej Neff: Velká solární. V nervy drásajícím závodě kosmických lodí jde doslova o život [online]. Český rozhlas, 2024-02-03 [cit. 2024-02-04]. Dostupné online.
- ↑ Neviditelný pes: Wikipedia blackout, 18.1.2012
- ↑ Zdeněk Smíšek, Právo. Herečka Ljuba Krbová ctí východní inspiraci. Novinky.cz [online]. Borgis, 2012-08-27 [cit. 2012-08-27]. l Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ondřej Neff na Wikimedia Commons
Osoba Ondřej Neff ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Ondřej Neff
- www.neff.cz – osobní stránky
- www.digineff.cz – digitální fotografie
- Živě vysílaný fotografický videokurz http://www.kurzyzive.cz/katalog-kurzu/fotograficke-kurzy/product/32-ovladnete-zrcadlovku-canon-s-ondrejem-neffem Archivováno 21. 2. 2016 na Wayback Machine.
- www.hyena.cz – „konzervativní verse“ Neviditelného psa pouze s Neffovými články, archiv od října 2000
- Ivo Fencl: Profil na Portálu české literatury, aktuální k 1. lednu 2006 (kopie na neff.cz)
- Neff Ondřej, PhDr., M, C, L, – autor, novinář – heslo v publikaci Kdo je kdo v české a slovenské SF (z roku 1999)
- Kangaroo's Homepage: Tři prsty Astonovy – fanouškovská stránka s řadou materiálů
- Legie.info – autor Ondřej Neff – informace, knihy, povídky
- Osudy Ondřeje Neffa – Zažil jsem v rozhlase úžasnou dobu, kdy se otevíraly dveře do světa, vzpomíná Ondřej Neff [online]. Český rozhlas Vltava, 2015 [cit. 2021-03-17]. Dostupné online.
- Ondřej Neff na stránkách projektu Paměť národa