Panikadilo
Panikadilo, rusky паникадило (z řeckého πολυκάνδηλον / polykandilon – poly = mnoho, kandilon = svíčka) je v pravoslavném chrámu hlavní lustr, svítidlo s velkým množstvím svic či žárovek.
Podle církevního řádu se při nedělních a svátečních bohoslužbách rozsvěcejí všechna světla, a taktéž panikadilo, jež symbolizuje přítomnost Božího světla, které osvěcuje věřící v Království nebeské. Množstvím svých světel panikadilo symbilizuje Nebeský Chrám jako souhvězdí, shromáždění lidí, osvícených dobrotou Svatého Ducha, planoucího ohněm lásky k Bohu.
Etymologie
Výraz pochází z řeckého πολυκάνδηλον (polykandilon), byl však zkomolen, přičemž jeho první část je podle mínění etymologů (Fasmer) сблизилась slovu "panychida" a druhá část s výrazem „kadidlo“ (кадило).
Panikadilo v literatuře
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/New_Valamo_monastery_main_church%2C_chandelier.jpg/250px-New_Valamo_monastery_main_church%2C_chandelier.jpg)
Na nebi svítí panikadila,
A dole… tma.
Chodila jsi za ním, či nechodila?
Pověz sama!
На небесах горят паникадила,
А снизу — тьма.
Ходила ты к нему иль не ходила?
Скажи сама!
Vladimír Solovjov, 1895
U I. S. Turgeněva v povídce "Král Lear ze stepi", citace:
Kněz se oblékl do prastarého roucha. Dědoušek, který se sotva držel na nohou, vyšel z kuchyňky a s námahou rozfoukával ladon ve starém měděném panikadilu. Potom začala bohoslužba.
Spisovatel zde zjevně zaměnil panikadilo s kadidlem.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku паникадило na ruské Wikipedii.
Literatura
- Настольная книга священнослужителей, т. 4, М., 1983.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Panikadilo na Wikimedia Commons
- První lustry Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine. článek (rusky)
- Panikadilo // E. V. Gladyševová, L. V. Něrsesjan Словарь-указатель имен и понятий по древнерусскому искусству