Permutace
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Broom_icon.svg/48px-Broom_icon.svg.png)
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Question_book-new.svg/48px-Question_book-new.svg.png)
Permutace n-prvkové množiny je uspořádaná n-tice obsahující každý prvek právě jednou, takže jednoznačně určuje jedno z možných uspořádání těchto prvků. Odtud (řídce užívané) české synonymum pro permutaci pořadí. Ekvivalentní definice je, že se jedná o n-prvkovou variaci z n prvků.
V kombinatorice se také uvažují permutace s opakováním, zahrnující i taková uspořádání prvků, ve kterém se některé prvky vyskytují vícekrát.
Obecně je permutace (bez opakování) chápána jako bijektivní zobrazení množiny na sebe.
Permutace bez opakování
Pokud se prvky ve výběru nemohou opakovat, pak počet všech možných pořadí je určen vztahem
kde n! (čteme "en faktoriál") označuje hodnotu posloupnosti zvané faktoriál čísla n.
Pokud se hovoří o permutacích prvků, jsou tím obvykle myšleny permutace bez opakování.
Příklad
Mějme tři různé prvky .
Permutace těchto prvků představují skupiny , , , , , . Jejich počet je tedy
Permutace s opakováním
Pokud se prvky ve výběru mohou opakovat, pak počet permutací s opakováním z n prvků je určen jako
- ,
kde se jednotlivé prvky opakují krát.
Příklad
Mějme skupinu tří písmen . Trojice je tedy složena ze dvou prvků (tedy ), přičemž první prvek se opakuje dvakrát, tzn. , a druhý prvek se opakuje jednou, tzn. .
Permutacemi s opakováním získáme trojice , , . Počet těchto trojic je tedy roven
Zápis
Permutace lze zapsat tabulkou, kde v horním řádku je vstupní hodnota funkce a v dolním její výsledná hodnota. Nebo se zapisuje jako spojení cyklů nebo transpozic.
Permutace je lichá, pokud lze vyjádřit spojením lichého počtu cyklů délky 2. Permutace je sudá, pokud lze vyjádřit spojením sudého počtu cyklů délky 2.
Příklad zápisu
Pomocí tabulky lze permutaci množiny zapsat jako
Pomocí cyklů a transpozic lze předchozí permutaci zapsat jako
Tato permutace je sudá.
Samodružný prvek
Každý prvek , pro který platí , se nazývá samodružným prvkem (bodem). V opačném případě se jedná o prvek nesamodružný.
Naříklad permutace
má samodružné prvky 1 a 6.
Jestliže každý prvek permutace je samodružný, pak jde o identickou (jednotkovou) permutaci.
Počet všech permutací n-prvkové množiny bez samodružných prvků se nazývá subfaktoriál a značí "!n".
Inverzní permutace
K permutaci
je možné vytvořit inverzní permutaci
Inverzní permutaci značíme
Složením permutace a k ní inverzní permutace získáme identickou permutaci.
Skládání permutací
Mějme na množině dvě permutace
Složením permutací (hovoříme také o součinu permutací) je permutace
(pozor, toto je skládání zleva doprava, někdy se používá opačné)
Součin permutací zkráceně zapíšeme
Násobení permutací není v obecném případě komutativní, tzn. .
Příklad
Za použití výše uvedené metody způsobu zápisu permutace vypadají následovně
Složením permutací a rozumíme permutaci Permutace skládáme jako funkce, tedy zprava doleva. Nejprve se podíváme na první prvek permutace . V ní číslo 1 jde na číslo 6. Pak se podíváme kam jde 6 v . Permutace o čísle 6 nic neříká, tedy píšeme
(1 6
Teď se podívám kam jde 6 v . Na 2. Druhá permutace opět o 2 nehovoří. Tedy pokračujeme v zápisu
(1 6 2
Číslo 2 jde na 4, ale číslo 4 jde v na 1 a tento prvek už máme jako začátek našeho cyklu. Tedy zatím počítáme správně. Pokud by nám vyšlo nějaké číslo, které není na začátku cyklu, pak je někde chyba. Tedy uzavíráme cyklus.
(1 6 2)
Teď se podíváme na číslo do permutace vpravo, které jsme ještě nepoužili (není napsáno v již uzavřeném cyklu). Takovým číslem je 4. Číslo 4 jde v na 1 a ta jde v na 5. To zapíšeme
(1 6 2)(4 5
a provedeme tento postup pro zbylá čísla (zde chybí už jenom číslo 5). Tedy výsledek je
Pozn.: Výsledek lze interpretovat také třeba jako (216)(534), neboť (216) = (162) = (621).
Vlastnosti
Máme-li na dané množině permutace a identickou permutaci , pak platí vztahy
To jsou axiomy grupy splněné obecně pro každou množinu permutací P(n), kde grupovým násobením je součin dvou permutací. Tedy množina permutací P(n) společně se skládáním permutací tvoří grupu.
Řád permutace
Máme-li permutaci , značí permutaci vzniklou k-násobným složením permutace , tj. , . Řád permutace je nejmenší přirozené číslo k takové, pro které platí , tj. po k složeních vznikne identická permutace.
Příklad
Zobrazení na celých číslech je permutace. Máme-li nyní permutaci definovanou na celých číslech. Pak :.
Poznámky
- Determinant je definován pomocí permutací.
Literatura
- Odmaturuj z matematiky. [s.l.]: Didaktis, 2003 (druhé opravené vydání). ISBN 80-86285-97-9. Kapitola 35. Kombinatorika.
Související články
- Variace
- Kombinace
- Znaménko permutace
- Algoritmus Permutace
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu permutace na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Permutace v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |