Rallye Dakar 1988
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/88/Kop%C5%99ivnice_-_Muzeum_n%C3%A1kladn%C3%ADch_automobil%C5%AF_Tatra%2C_Tatra_815_4x4_Dakar_1988_obr01.jpg/220px-Kop%C5%99ivnice_-_Muzeum_n%C3%A1kladn%C3%ADch_automobil%C5%AF_Tatra%2C_Tatra_815_4x4_Dakar_1988_obr01.jpg)
10e Pioneer Rallye Paris-Alger-Dakar je oficiální název desátého ročníku pouštního závodu Rallye Dakar, který se uskutečnil v roce 1988 na trase Paříž – Alžír – Dakar. Zúčastnilo se ho 311 motocyklů, 183 automobilů a 109 kamionů. Mezi automobilisty vyhrál Juha Kankkunen s vozem Peugeot 205 Turbo 16, mezi motocyklisty Edi Orioli s motocyklem Honda a mezi kamiony Karel Loprais s automobilem Tatra 815 4x4. Soutěž byla poznamenána smrtí šesti lidí.
Etapy
Etapa | Datum | Z | Do | Celkem |
km | ||||
1 | 1. ledna | ![]() | ![]() | — |
— | 2.-3. ledna | transfer do Afriky | — | |
2 | 4. ledna | ![]() | ![]() | 600 |
3 | 5. ledna | ![]() | ![]() | 594 |
4 | 6. ledna | ![]() | ![]() | 608 |
5 | 7. ledna | ![]() | ![]() | 987 |
6 | 8. ledna | ![]() | ![]() | 637 |
7 | 9. ledna | ![]() | ![]() | 742 |
8 | 10. ledna | ![]() | ![]() | 746 |
— | 11. ledna | den odpočinku | — | |
9 | 12. ledna | ![]() | ![]() | 819 |
10 | 13. ledna | ![]() | ![]() | 646 |
11 | 14. ledna | ![]() | ![]() | 450 |
12 | 15. ledna | ![]() | ![]() | 698 |
13 | 16. ledna | ![]() | ![]() | 630 |
14 | 17. ledna | ![]() | ![]() | 676 |
15 | 18. ledna | ![]() | ![]() | 531 |
16 | 19. ledna | ![]() | ![]() | 530 |
17 | 20. ledna | ![]() | ![]() | 647 |
18 | 21. ledna | ![]() | ![]() | 510 |
19 | 22. ledna | ![]() | ![]() | 300 |
Česká účast
Jediný český zástupce mezi motocyklisty byl Pavel Ort na motocyklu Jawa Rotax. Nákladní automobily týmu Motokov tradičně připravovala francouzská firma M.A.M. Strager. Jednalo se o dva vozy Liaz 111.154D a dva vozy Tatra 815, jeden na podvozku 4x4 a druhý na podvozku 6x6. S první Tatrou jela posádka Karel Loprais, Radomír Stachura a Ing. Tomáš Mück. S Tatrou 6x6 pak startovala posádka Zdeněk Kahánek, Zdeněk Hajdušek a Ota Meřínský. V Liazech startovaly posádky Miroslav Krejza, Jaroslav Joklík a Josef Brzobohatý a ve druhém Jiří Moskal, František Vojtíšek a Ing. Pavel Záleský. Dalším vozidlem byla Tatra 815 8x8, která sloužila jako doprovod pro všechny Tatry a Liazy, které byly prodané a pronajaté zahraničním týmům. V této tatře jela posádka Vlastimil Buchtyár, Ing. Josef Kalina a Serge Samson. Ke každému pronajatému vozu LIAZ navíc dodala automobilka řidiče a těmi byli Ing. Radek Fencl, Bohuslav Vonšovský, Aleš Fotr, Ladislav Fajtl a Pavel Svoboda.
Průběh soutěže
Soutěž odstartovala prologem v Sergy-Pontoise nedaleko Paříže. V tom vítězí mezi motocykly Huyanen na Suzuki a náš Ort je devatenáctý. Mezi automobily vyhrál Lartigue s vozem Mitsubishi Pajero. Mezi kamiony vítězí Lutz Bernau s vozem MAN. Na druhém a čtvrtém místě jsou vozy Liaz v pořadí Moskal - Krejsa. Tatry jsou na osmém a devátém místě, lepší čas má Loprais. V Africe se do popředí mezi kamiony dostávají speciály DAF a mezi automobily posádky na vozech Peugeot 405 a 205. Ale vzdává Clay Regazzoni, který startoval s vozem Tatra. Brzy také odstupuje z osmačtyřicátého místa Ort, který havaroval a zlomil si čtyři žebra. Kvůli poruše nabírá obrovskou ztrátu doteď vedoucí motocyklista Gaston Rahier. Mezi kamiony vede Theo Van de Rijt a Jean de Rooy s vozy DAF. Na třetím místě je Moskal, čtvrtý Krejza, šestý Loprais a osmý Kahánek. V osobních vozech vede Ari Vatanen s Peugeotem 405. Na etapě do Djada musí pro poruchu převodovky odstoupit ze čtvrtého místa Liaz se startovním číslem 616, tedy Krejsova posádka. Hned v následující etapě se odehrála smrtelná nehoda. Havaroval momentálně druhý DAF Van de Rijta. Při nehodě zemřel navigátor Kees Van Loevezijn. Po této nehodě automobilka DAF ze soutěže odstoupila.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Rallye-Renn-LKW.jpg/220px-Rallye-Renn-LKW.jpg)
Tatra 4x4 tuto etapu vyhrála, Zbývající Liaz dojel třetí a Tatra 6x6 čtvrtá. Tatra 8x8 má poprvé potíže s zadními listovými pery. Kuriózní problémy zažil Pavel Svoboda. Kvůli špatným navigačním přístrojům zabloudil a došlo mu palivo. Nejprve namíchal pohonnou směs z motorových kapalin, které vezl pro tým a později uprostřed pouště objevil 300 litrů nafty. V polovině soutěže je první LIAZ, druhý Bernau na MANu, třetí Tatra s Lopraisem a čtvrtá Tatra s Kahánkem. Vzápětí se Tatra 4x4 posune na druhé místo, ale Tatra 6x6 musí odstoupit pro poruchu listových per. Hned v další etapě kvůli stejnému problému vzdává i Tatra 8x8. Obě Tatry soutěž dokončí mimo pořadí. Problémy měl i zbývající Liaz, když přišel o čelní sklo. Oba československé kamiony jsou první s rozdílem 11 minut, třetí MAN ztrácí více než 3 hodiny. Mezi automobily stále vede Vatanen s Peugeotem. Jeho vůz je ale ukraden a i když je později nalezen, je jeho posádka diskvalifikována, protože nenastoupila na start. Do vedení se tak dostává Kankkunen s typem 205. Mezitím si vedení mezi kamiony zajišťuje Tatra před Liazem. Toto pořadí vydrží až do cíle, kde Karel Loprais získává první ze svých šesti vítězství.
Výsledky
Automobily
- Juha Kankkunen - Peugeot 205 T16
- Shinozuka - Mitsubishi Pajero
- Patrick Tambay - Range Rover
- Smith - Range Rover
- Miller - Range Rover
Kamiony
- (19. celkově) Loprais - Tatra 815
- (21. celkově) Moskal - Liaz 111.154D
- (27. celkově) Bernau - MAN F2000
- (52. celkově) Houssat - Perlini 105F
- (65. celkově) Groine - Mercedes-Benz 1936 AK
Motocykly
- Orioli - Honda
- Picco - Yamaha
- Lalay - Honda
- Mas - Yamaha
- Teruzzi - Honda
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Rallye Dakar 1988 na Wikimedia Commons
Rallye Dakar | |
---|---|
1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |